XB–70 Valkyrie – Wikipédia
XB–70 Valkyrie | |
![]() | |
XB-70 Valkyrie felszállás közben, a háttérben egy B–58 Hustler | |
Névadó | valkűr (hadisten) |
Funkció | Stratégiai nehézbombázó repülőgép |
Gyártó | North American |
Gyártási darabszám | 2 db |
Személyzet | 2 fő |
Első felszállás | 1964. szeptember 21. |
Méretek | |
Hossz | 56,60 m |
Fesztáv | 32,00 m |
Magasság | 9,40 m |
Szárnyfelület | 585 m² |
Tömegadatok | |
Szerkezeti tömeg | 93 000 kg |
Max. felszállótömeg | 250 000 kg |
Hajtómű | |
Hajtómű | 6 db General Electric YJ93-GE-3 utánégetős gázturbinás sugárhajtómű |
Tolóerő | 6×133 kN |
Repülési jellemzők | |
Max. sebesség | 3,0 Mach (3800 km/h) |
Hatósugár | 7900 km |
Hatótávolság | 6900 km |
Legnagyobb repülési magasság | 23 600 m |
Szárny felületi terhelése | 414,7 kg/m² |
Tolóerő-tömeg arány | 0,314 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz XB–70 Valkyrie témájú médiaállományokat. |
Az XB–70 Valkyrie szuperszonikus nehézbombázó repülőgép, melyet az Amerikai Egyesült Államokban terveztek. Igen nagy, a hangsebesség háromszorosát meghaladó repülési sebessége és magassága védettséget jelentett a légvédelemmel szemben. A repülőgép hajtóműve és több, fontos alkatrésze megegyezett az XF–108 Rapier vadászgépével, de ennek már prototípusát sem építették meg. A félszárnyak külső fele 65°-ban lehajtható volt, ez javította a gép iránytartását, azaz függőleges vezérsíkként működött, amellett megnövelte a szárnyak által termelt felhajtóerőt, így a Valkyrie volt a világon a legjobb felhajtóerő-légellenállás aránnyal rendelkező szuperszonikus repülőgép (néhány vitorlázógép ebből a szempontból jobb).
Az interkontinentális ballisztikus rakéták elterjedése miatt a bombázó repülőgépek veszítettek fontosságukból, Francis Gary Powers U–2-esének lelövése után pedig megkérdőjeleződött a nagy sebességű bombázók életképessége, ezért a repüléseket csak mint a szuperszonikus utasszállító repülőgépek fejlesztéséhez szolgáló SST program kísérleteit folytatták. 1966. június 8-án a második prototípus, miközben vadászgépekkel repült kötelékben, összeütközött egy F–104 Starfighterrel és lezuhant. Az első prototípus, amelyen több, a lezuhant második prototípuson már megoldott probléma kijavítatlan volt, még 33 kísérleti repülést végzett, 2,5 Mach-ra korlátozott sebességgel, mielőtt leállították. A repülőgép építésének hírére állították rendszerbe a Szovjetunióban a MiG–25-ös vadászrepülőgépeket.
Külső hivatkozások
[szerkesztés]- A FAS.org oldala a gépről
- The North American XB-70 Valkyrie – Az Air Vectors típusismertetője
- North American B-70 Valkyrie[halott link] – Festésminták a WINGS PALETTE Archiválva 2007. augusztus 30-i dátummal a Wayback Machine-ben oldalán