Аршин — Вікіпедія
Арши́н (походить з тюркських мов, пор. осман. آرشون/آرشین, аршин, аршун, де сходить до перс. äräš — «лікоть») — давня одиниця довжини.
Вживали в Російські імперії, Афганістані, Ірані, Туреччині, Болгарії, Югославії і мала різні значення в межах від 66 до 106,6 см.
В Русі в XVI—XVII століттях 1 аршин = 27 дюймів, з XVIII століття 1 аршин = 28 дюймів (71,12 см).
В українській літературі аршин згаданий в поемі Івана Котляревського «Енеїда»:
- Послів ввели к царю з пихою,
- Як водилося у латин;
- Несли подарки пред собою:
- Пиріг завдовжки із аршин
та у Миколи Гоголя[ Ніч проти Різдва ]:
- "Канцеляриста та волосний писар позаторік понабирали китайки синьої по шість гривень за аршин."
Після запровадження метричної системи мір аршин вийшов з ужитку.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1982. — Т. 1 : А — Г / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 632 с.
- Старорусская система — аршин. таблица коэффициентов [Архівовано 7 березня 2010 у Wayback Machine.] (рос.) і (англ.)