Ашхадар — Вікіпедія
Ашхадар Աշխադար | |||
| |||
---|---|---|---|
110 — 113 рік | |||
Попередник: | Санатрук I Вірменський | ||
Спадкоємець: | Партамасір | ||
Смерть: | 113 | ||
Релігія: | Вірменське поганство | ||
Рід: | Аршакіди | ||
Батько: | Пакор II - цар Парфії |
Ашхадар (Шидар) — цар Великої Вірменії з династії Аршакідів у 110–113 роках.
Став царем з дозволу римського імператора Траяна. Наступник Бакура II Хосров скинув Ашхадара, а замість нього поставив Партамасіра. Після такої зухвалості римський імператор Траян скасував Рандейську угоду 64 року та почав війну проти парфян. В результаті війни Партамасіра було усунуто від влади, а Вірменія тимчасово стала римською провінцією.
- D.T. Potts, Araby the Blest: Studies in Arabian Archaeology, Museum Tusculanum Press, 1988
- Yarshater, The Cambridge History of Iran, Volume 3, Cambridge University Press, 1993
- M. Bunson, A Dictionary of the Roman Empire, Oxford University Press, 1995
- T. Mommsen, W. Purdie Dickson & F. Haverfield, The provinces of the Roman Empire: from Caesar to Domitian, Gorgias Press LLC, 2004
- K. Farrokh, Shadows in the Desert: Ancient Persia at War, Osprey Publishing, 2007