Варенуха — Вікіпедія
Варенуха | |
![]() |
Варену́ха, також варе́на, варьо́ха, запіка́нка — безалкогольний, слабко- чи міцноалкогольний напій. У останньому випадку — горілка, зварена з медом і сухофруктами[1].
Готували узвар із сушених груш і слив, протягом ночі настоювали, відціджували, додавали червоний гострий перець (щоб забивало дух), м'яту, чебрець, материнку і, по можливості, заморські спеції — гвоздику, корицю, духмяний перець. Потім цю суміш парили з медом у печі й подавали у гарячому чи холодному вигляді.
Дехто з заможних господарів додавав до варенухи трохи горілки. У XIX ст. горілки на урочистостях вживали мало і варенуха успішно її заміняла.
Цей напій був у великій пошані і в запорозьких козаків. Варенуху подекуди й зараз готують на Середньому Подніпров'ї, Полтавщині, Слобожанщині.
Для приготування цієї наливки потрібно по 100 г сушених яблук, груш, вишні, сливи, родзинок, фіги (інжиру) й абрикос. Кожен інгредієнт, залитий 500—600 мл доброї горілки, потрібно настоювати в окремій посудині три — сім днів. Далі усі окремі настоянки слід разом із фруктами злити в одну посудину і додати склянку—дві меду. Накривши все кришкою (або заклеївши прісним тістом та покласти на неї невеликий ґніт — «щоб дух не втікав»), настоювати ще у достатньо теплій печі — «як після хліба» або у духовці: спочатку приблизно 20 хвилин тримати варенуху при температурі 150 градусів, потім зменшити до 80 градусів, ще через якийсь час — до 70. Раніше настоювання тривало цілу ніч, тобто 10—12 годин.
- ↑ Варенуха // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Кусака; Запиканка; Варенуха // Обычаи, повѣрья, кухня и напитки малороссіянъ / Маркевич Н. — К., 1860. — С. 171. (рос. дореф.)
- Варенуха // «Страви й напитки на Україні» / Клиновецька Зіновія. — К.: вид. «Час», 1991 р. — С. 99, 100. — 218 c. (репринт 1913 р. Київ-Львів). — ISBN 5-88520-094-7.
- Варена (варенуха) // Українська народна кулінарія — Історико-етнографічне дослідження / Артюх Л. Ф. — К., 1977. — С. 62.
- Варенуха // Українська минувшина. Ілюстрований етнографічний довідник. 2-е вид. А. П. Пономарьов, Л. Ф. Артюх, Т. В. Косміна та ін. — К.: Либідь, 1994. — С. 97. — 256 с. — ISBN 5-325-00592-8.
- Ольга Вербенець. Наливки: трунки старосвітські та сучасні. — Львів: Сполом, 2006. — 64 с. — ISBN 966-665-408-3.
- «Україна молода». Гей, наливайте!.. [Архівовано 18 лютого 2010 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про їжу та напої. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |