Відродження (партія, Франція) — Вікіпедія
![]() | |
Країна | ![]() |
Ген. секретар | Стефан Сежурн[1] |
Засновник | Еммануель Макрон[2] |
Дата заснування | 2016 |
Штаб-квартира | 99, rue de l'Abbé-Groult 75015 Paris |
Ідеологія | центризм лібералізм пан'європеїзм |
Кількість членів | 240856 |
Місць у Національній асамблеї | 170 / 577 |
Місць у Сенаті | 23 / 348 |
Місць у Європарламенті | 7 / 79 |
Офіційний сайт | parti-renaissance.fr/ |
Відродження (фр. Renaissance), до 5 травня 2022 року — «Впере́д, республіко!» (фр. La République en marche !), повна офіційна назва — Асоціація за оновлення політичного життя (фр. Association pour le renouvellement de la vie politique)[3] — соціал-ліберальна[4] політична партія Франції.
Кандидат у президенти Франції, колишній міністр економіки, фінансів і цифрових справ Емманюель Макрон оголосив про створення партії 6 квітня 2016 року[5][6] в Ам'єні[7]; тоді ж він оголосив про участь свого руху в парламентських виборах 2017 року[8][9].
Макрон був членом Соціалістичної партії з 2006 до 2009 року[10][11], але «Вперед!» позиціонувалась Макроном як прогресивістська[12], не є ані лівою, ані правою[13].
Партію часто порівнюють з іспанською центристською політичною партією «Громадяни», а Макрона — з її лідером Альбертом Ріберою[14][15].
5 травня 2022 року, напередодні парламентських виборів, партію перейменували на «Відродження»[16]. 17 вересня 2022 року на партійному з'їзді проголосували за новий статут; партія офіційно змінила назву на «Відродження» та поглинула дві менші партії — «Діяти — конструктивні праві» та «Територія прогресу»[17][18].
Партія кандидата в президенти Франції Емманюеля Макрона «Вперед, республіко!» повідомила, що стала жертвою «масованого та скоординованого» зламу її серверів. Штаб заявив, що гакери могли отримати доступ до 9 гігабайт листування членів партії та учасників передвиборчої кампанії Макрона. Цю інформацію зловмисники опублікували на сайті pastebin.com у п'ятницю ввечері, напередодні виборів[19].
Рік виборів | Кандидат | 1 тур | 2 тур | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Голосів | % | Місце | Голосів | % | Місце | ||
2017 | Емманюель Макрон | 8 656 346 | 24,01 | 1 | 20 743 128 | 66.10 | 1 |
2022 | Емманюель Макрон | 9 783 058 | 27.85 | 1 | 18 768 639 | 58,55 | 1 |
Вибори до Національної асамблеї
[ред. | ред. код]Рік виборів | 1 тур (голосів) | 1 тур (%) | 2 тур (голосів) | 2 тур (%) | Місць | ± | Уряд |
---|---|---|---|---|---|---|---|
2017 | 6 391 269 | 28,21 % | 7 826 245 | 43,06 % | 308 / 577 | ▲ 308 | Уряд |
2022 | 5 857 364 | 25,71 % | 8 003 240 | 38,57 % | 170 / 577 | ▼ 138 | Уряд |
- ↑ Renaissance: A new party to revive Macron's wish to 'overcome differences'. Le Monde (англійською) . 18 вересня 2022. Процитовано 19 вересня 2022.
- ↑ Emmanuel Macron lance un « mouvement politique nouveau » baptisé « En marche ! » // Le Monde / J. Fenoglio — Paris: Société éditrice du Monde, 2016. — ISSN 0395-2037; 1284-1250; 2262-4694
- ↑ Quinault Maupoil, Tristan. Le mouvement de Macron part maintenant à la chasse aux élus et aux dons. Le Figaro. Архів оригіналу за 22 лютого 2017. Процитовано 21 лютого 2017.
- ↑ Marianne — La démonstration de force du social-libéral Emmanuel Macron — Samedi 10 décembre 2016. Архів оригіналу за 13 січня 2017. Процитовано 18 квітня 2017.
- ↑ France's Macron joins presidential race to 'unblock France'. BBC News. Архів оригіналу за 4 грудня 2016. Процитовано 18 квітня 2017.
- ↑ France's Macron shapes his party for 2017 election and beyond. Firstpost. Архів оригіналу за 21 вересня 2020. Процитовано 18 квітня 2017.
- ↑ Emmanuel Macron lance un " mouvement politique nouveau " baptisé " En marche ! ". Le Monde.fr (фр.). 6 квітня 2016. ISSN 1950-6244. Архів оригіналу за 6 серпня 2019. Процитовано 2 грудня 2016.
- ↑ Emmanuel Macron marche sur l’eau. L'Opinion. 25 вересня 2016. Архів оригіналу за 6 травня 2017. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ "En marche" : le bébé du ministre fait ses premiers pas. Libération.fr. Архів оригіналу за 1 серпня 2019. Процитовано 2 грудня 2016.
- ↑ Macron, militant PS depuis 2006, n'est plus à jour de cotisation depuis 5 ans. L'Obs (fr-FR) . Архів оригіналу за 15 квітня 2017. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ politique, Le Scan (18 лютого 2015). Emmanuel Macron n'est plus encarté au Parti socialiste. Le Figaro (fr-FR) . Архів оригіналу за 28 лютого 2017. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ Le Monde — 20/08/2016 — Par Patrick Roger — Macron précise son projet " progressiste " pour 2017. Архів оригіналу за 5 серпня 2020. Процитовано 18 квітня 2017.
- ↑ Finalement, le parti d'Emmanuel Macron est "et de droite, et de gauche" (mais surtout progressiste) - Le Lab Europe 1 (fr-FR) . Архів оригіналу за 24 квітня 2016. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ magazine, Le Point, (21 грудня 2015). Élections espagnoles : un Ciudadanos à la française est-il possible ?. Le Point (fr-FR) . Архів оригіналу за 28 березня 2017. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ Macron démissionne, avec 2017 dans le viseur. Mediapart (fr-FR) . Архів оригіналу за 18 березня 2017. Процитовано 10 грудня 2016.
- ↑ Macron rebrands party as Renaissance to fight parliamentary elections. The Guardian (англійською) . 5 травня 2022. Процитовано 19 вересня 2022.
- ↑ "На час після Макрона": партія президента Франції змінила назву й об'єдналася з двома меншими політсилами. Еспресо (українською) . 18 вересня 2022. Процитовано 19 вересня 2022.
- ↑ Політичний рух, заснований Макроном, перетворений на класичну партію. Інтерфакс-Україна (українською) . 18 вересня 2022. Процитовано 19 вересня 2022.
- ↑ Хакери зламали сервери штабу Макрона і оприлюднили листування. BBC. BBC. Архів оригіналу за 6 травня 2017. Процитовано 06-05-2017.