Господарський суд — Вікіпедія
Господа́рський суд — спеціалізований судовий орган в системі судів загальної юрисдикції, що здійснює правосуддя в господарських відносинах.
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, підвідомчих Вищому суду з питань інтелектуальної власності з часу його створення; і, як правило, крім справ, стороною яких є фізична особа без статусу ФОП), зокрема:
- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи — підприємці;
- справи у спорах щодо приватизації майна;
- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, крім трудових спорів;
- справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;
- справи у спорах щодо цінних паперів;
- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права;
- справи у спорах, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;
- справи про банкрутство та пов'язані з такими;
- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності;
- справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів;
- справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою про відшкодування збитків;
- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними;
- справи у спорах про захист ділової репутації[1].
Організація і діяльність господарського суду визначаються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Господарські суди є спеціалізованими судами в системі судів загальної юрисдикції.
До 2017 року господарські суди становили єдину триланкову систему спеціалізованих судів, яку складали:
- місцеві господарські суди (27);
- апеляційні господарські суди (8);
- Вищий господарський суд України.
Після судової реформи залишилися тільки місцеві та апеляційні господарські суди. Касаційні функції перейшли до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а ВГСУ був ліквідований.
- ↑ ГПК України [Архівовано 2 лютого 2018 у Wayback Machine.] ст. 20. Скорочене цитування.
- Про судоустрій і статус суддів
- Судова влада України — офіційний вебпортал [Архівовано 25 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Вищий господарський суд України — офіційний вебсайт [Архівовано 20 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Указ Президента України від 12 серпня 2010 року № 811/2010 «Питання мережі господарських судів України»
- Про судоустрій і статус суддів
- Адміністративно-правовий статус діяльності господарських судів України: проблеми та перспективи: монографія / В. В. Сулім, О. П. Світличний. – Київ: НУБіП України, 2019. – 196 с.
- Аюпова Р. М. Адміністративно-правові відносини за участю господарських судів України: дис. … канд. юрид. наук. Харків. 2017. 258 с.
![]() | Це незавершена стаття з права. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |