Група «Щирець» — Вікіпедія
Група "Щирець" | |
---|---|
Країна | ![]() |
Належність | Третій Корпус УГА |
Тип | група |
Війни/битви | Битва за Львів |
Розформовано | 1919 |
Командування | |
Поточний командувач | Альфред Бізанц |
Група «Щирець», також відома як Група «Південь ІІ» — підрозділ Української Галицької армії. Утворена в листопаді 1918 р. в період проголошення української влади на теренах Галичини. Першим командиром групи був призначений Кость Слюсарчук, якого згодом замінив отаман Альфред Бізанц. В січні 1919 на базі групи створена 7-ма бригада УГА.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Alfred_Bisanz.jpg/200px-Alfred_Bisanz.jpg)
1 листопада 1918 в місті та повіті Щирець було встановлено владу ЗУНР. Того дня щирецький військовий комісар ЗУНР Василь Тибінка звітував, що 200 українських вояків перебрали владу в місті, 30 стрільців під командуванням хорунжого Миколи Опоки скеровані до Львова[1]. З розвитком польського вторгнення розпочалося активніше формування військових підрозділів УГА. Так, була створена група під командуванням підполковника Костя Слюсарчука зі штабом у Щирці, звідки і отримала територіальну назву Група «Щирець». Група тримала фронт на південно — західному відтінку. Згодом командування групою на себе перебрав полковник Бізанц.
У складі групи «Щирець» було два піхотних полки:
- 1-й полк, «Наварія», командир поручник Роман Волощук. Полк складався з двох куренів і нараховував 700—800 старшин та стрільців, його Штаб розмістився у Глинній Наварії.
- 2-й полк, «Городоцький», командир сотник Михайло Дибуляк, полк брав участь у листопадових боях за Городок Ягайлонський. У складі полку три курені загальною кількістю близько 900 вояків. Штаб розміщувався у Сердиці .
Група тримала фронт по лінії Оброшино-Зимна Вода-Дубрівка-Ставчани-Малий Любінь-Поріччя. Всього у складі групи було близько 1500 багнетів, артилерії — всього 17 гармат. У складі групи було чимало досвідчених фронтовиків, та патріотів, як наприклад, курінний Ананій Степанів (брат відомої Олени Степанівни). Одним з кращих командирів сотень був четар Олексій Воробець. Коли наприкінці листопада польський загін з бронепоїздом прорвався зі Львова майже до Щирця, він спішно зібрав сотню сміливців, зупинив ворога і прогнав до Оброшина[2].
- ↑ Литвин М., Науменко К. Історія ЗУНР… — С. 37.
- ↑ https://www.schyrec.com/polkovnyk-alfred-bizants/ [Архівовано 16 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Литвин М., Науменко К. Історія ЗУНР. — Львів : Інститут українознавства НАН України; видавнича фірма «Олір», 1995. — 368 с., іл. — ISBN 5-7707-7867-9.
- Львівська (7) бриґада УГА // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. — Т. 4. — С. 1416.
- Українська Галицька Армія // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. — Т. 9. — С. 3343—3347.
- http://dspace.nbuv.gov.ua/bitstream/handle/123456789/73343/47-Tkachuk.pdf?sequence=1 [Архівовано 15 березня 2022 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про військові формування. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() | Це незавершена стаття про Стрий. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |