Доліхос — Вікіпедія
Доліхос | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Евдикоти (Eudicots) |
Клада: | Розиди (Rosids) |
Порядок: | Бобовоцвіті (Fabales) |
Родина: | Бобові (Fabaceae) |
Підтриба: | Phaseolinae |
Рід: | Dolichos L. |
![]() |
Доліхос, або лобія, або гіацинтові боби (Dolichos lablab L.) — вид рослин з роду доліхос родини бобових (Fabaceae). Походить з Африки (область Каліманджаро) і Магадаскару. Звідси він поширився у вторинний центр різноманіття — Індію та Південно-Східну Азію[1].
Однорічна трав'яна рослина. Число хромосом 2n=20, 22 і 24. Листки великі, серцеподібні, трійчасті, зелені, червонуваті або порпурові. Рослина витка, довжина стебел 3-4 м, обвиває опору проти годинникової стрілки.
Квітки метеликові, зібрані у довгі (до 40 см) суцвіття, які називаються пазушними багатоквітковими гронами. За будовою квітки подібні до інших бобових. Мають ніжний аромат, подібний до гіацинта. Завдяки аромату доліхос часто називають «кучерявим бузком», або «гіацинтовими бобами».
Плід — типовий біб, характерний для бобових. Боби буряково-червоного забарвлення. Після достигання вони стаються коричневими. Вони короткі (до 6 см), злегка вигнуті, плескаті з 2-3 насінинами. Стулки боба з внутрішньої сторони мають сильно виражений пергаментний шар. Насіння може бути білуватим, або чорним з характерним білим рубчиком. Маса 1000 насінин 150—350 г.
Доліхос відноситься до самозапильних рослин, хоча зрідка може запилюватися й комахами.
Доліхос — тепловимоглива рослина. Насіння починає проростати лише за температури 14-15 °С. Оптимальна температура для проростання вище 20 — 25 °С. Сходи за таких температур з'являються на 5-7 добу. Тоді як, низькі температури після сходів (менше 10 °С) негативно впливають на ріст кореневої системи, а фотосинтез припиняється. Верхня межа оптимальних температур лежить на межі 35 °С.
Рослини доліхоса дуже вимогливі до освітлення. Погано реагують на затінення та загущення рослин. За недостатнього освітлення рослини витягуються, листки швидко набувають світло-зеленого забарвлення. В умовах недостатнього освітлення утворення бобів і насіння сповільнюється.
До біологічних особливостей слід віднести низьку стійкість проти бактеріальних та грибних хвороб у умовах перезволоженої холодної погоди. Аналогічно до інших бобових пошкоджується подібними шкідниками.
Використовують різні способи вирощування. У квітникарстві використовують горшечковий або касетний спосіб вирощування через розсаду. Це дає можливість подовжити період квітування. Окрім цього, розсадний спосіб дозволяє вирощувати доліхос в усіх кліматичних зонах України.
У південних та центральних областях його з успіхом можна вирощувати прямою сівбою насіння у відкритий ґрунт. Добрими попередниками є більшість овочевих рослин, окрім бобових. Підготовку ґрунту проводять за системою обробітку, а саме — восени глибока зяблева оранка на 25-27 см, під яку вносять фосфорно-калійні добрива, а весною — боронування, дві культивації з внесенням 40 кг/га азотних добрив. Ширина міжрядь 70 см, у рядку 20-30 см (відповідно густота 71 і 48 тис. рослин). Глибина сівби до 5 см. Для масового вирощування опори не використовують.
Через неодночасне цвітіння урожай бобів-лопаток і насіння збирають вибірково у міру достигання бобів. Урожайність за густоти 71 тис. рослин складає: нестиглих бобів-лопаток до 7,3 т/га, зеленого горошку — 3,3 т/га, стиглого насіння — 2,5 т/га[4].
Використання має різні напрями — декоративне, овочеве (зелений горошок), зернобобове (стигле насіння), кормове (зелена маса), агромеліоративне (для сівозміни і сидерати, особливо для бавовника і цукрової тростини)[5]. З листків добувають синій харчовий барвник.
Насіння має широке застосування у медицині[6].
- Доліхос, або лобія, або гіацинтові боби
- Насіння
- Квітка
- Суцвіття
- Масове цвітіння
- Плодоношення
- ↑ Вульф Е. В., Малеева О. Ф. Мировые ресурсы полезных растений. Пищевые, кормовые, технические, лекарственные и др.: Справочник. — Ленинград: Наука, 1969. — 564 с
- ↑ Бобось І. М. Ріст і розвиток рослин доліхоса в Правобережному Лісостепу України // Научный взгляд в будущее. — Выпуск 2 (2). Том 12. — Одесса: Куприенко СВ, 2016. — С. 49-52.
- ↑ Сич З Д., Бобось І. М. Малопоширені бобові овочеві рослини: вихідний колекційний матеріал і технології вирощування: Монографія. — К.: "ЦП «Компринт», 2019. — 172 с. ISBN 978-966-929-927-7
- ↑ Бобось І. М., Ткачук Н. С. Насіннєва продуктивність доліхоса / Збірник наукових праць Всеукраїнської науково-практичної конференції Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені Григорія Сковороди. — 2018. — С. 320—323.
- ↑ Сич З. Д., Бобось І. М. Овочева екзотика: Монографія. — Вінниця: ТОВ «Нілан-ЛТД», 2013. — 264 с. ISBN 978-617-7121-17-5
- ↑ https://www.researchgate.net/publication/313744563_The_pharmacology_and_medical_importance_of_Dolichos_lablab_Lablab_purpureus-A_review
- Cultivated vegetables of the world: a multilingual onomasticon. Authors: Kays, Stanley J. University of Gergia. — Wageningen Academic Publishers, 2011. — 828 p. ISBN 978-90-8686-164-4
- Короткий енциклопедичний словник з овочівництва (Доліхос, лобія, гіацинтові боби — Dolichos lablab L.)/ Г. І. Подпрятов, З. Д. Сич, О. Ю. Барабаш та інші. — К.: ННЦ ІАЕ, 2006. — 300 с. ISBN 966-669-178-7
- Сич З. Д., Сич І. М. Гармонія овочевої краси і користі. — К.: Арістей, 2005. — 300с. ISBN 966-8458-92-3