Лисичанський тролейбус — Вікіпедія
Лисичанський тролейбус | |
---|---|
Тролейбусна система | |
Країна | ![]() |
Регіон | ![]() |
Місто | Лисичанськ |
Дата відкриття | 7 березня 1972 (52 роки) |
Дата закриття | березень 2022 тимчасово |
Кількість маршрутів | ▬ 1 (01.10.2023) |
Довжина контактної мережі | ▬ 33,5 км (01.01.2018)[1] |
Кількість депо | 1 |
Кількість тролейбусів | ▼ 4 пасажирських (01.10.2023)[2] |
Моделі тролейбусів в експлуатації | ЗіУ-682Г-016 (018)]] ЛАЗ-52522 |
Вартість проїзду | 4 ₴ з 25 вересня 2019[3] |
Оператор | КП «Електроавтотранс» Лисичанської міської ради |
Лисичáнський тролéйбус — закрита тролейбусна система міста Лисичанська, внаслідок повномасштабного російського вторгнення в Україну. Була третьою за віком та п'ята за розміром система у Луганській області серед колись діючих тролейбусних систем. Довжина тролейбусних ліній складала 33,5 км.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/BILET-SSSR-LIS.jpg/250px-BILET-SSSR-LIS.jpg)
У 1933 році планувалось побудувати трамвайну мережу в місті Лисичанськ, проте плани були не здійснені[4].
5 березня 1972 року в Лисичанську відкритий тролейбусний рух, а з 7 березня 1972 року після урочистого мітингу відкритий регулярний тролейбусний рух для пасажирів. Також за кілька місяців до цього проводилася обкатка. Першу поїздку здійснив водій Федір Гук по маршруту № 1. Перші тролейбуси Лисичанська були Škoda чехословацького виробництва. Лисичанськ став третім містом на Донбасі і другим в Луганській області, де почали експлуатувати тролейбуси «Škoda». Маршрут № 1 з'єднав центр міста з Лисичанським скляним заводом «Пролетарій», а маршрут № 2 прямував з центру до споруджуваного тоді житлового квартала НПЗ. У 1975 році парк поповнився ще дев'ятьма Škoda 9Tr того ж року випуску. Аж до кінця 1983 року парк складався з 29 машин Škoda 9Tr, працювало два маршрути. Закуповувати тролейбуси Škoda 14Tr Лисичанськ не хотів через складності освоєння тиристорний-імпульсна система управління (ТІСУ), а Škoda 9Tr вже не випускалася. Тому упор у розвитку тролейбусного парку був зроблений на роботу з Škoda 9Tr, в основному списаними з інших міст. У 1985 році парк становив 37 машин Škoda 9Tr, причому останні 8 машин були передані з Києва та Луганська.
Навесні 1987 року залишилося менше 20 працюючих тролейбусів Škoda 9Tr, у результаті було прийнято рішення про перехід на тролейбуси ЗіУ. Перші два ЗіУ були передані зі Сєвєродонецька — це ЗіУ-682В (1983 року виробництва).
У 1988 році був відкритий маршрут № 3, який з'єднав Лисичанський скляний завод «Пролетарій» з районом Лисичанського содового заводу «Лиссода» — станцією Переїзної, а 1989 року маршрут № 3 був подовжений до школи № 3. У 1988 році парк поповнився 15-ма новими тролейбусами ЗіУ-682В00.
З 1989 по 1990 роки парк поповнився 13 новими тролейбусами ЗіУ-682В0А. У 1989 році Лисичанськ повністю перейшов на експлуатацію тролейбусів ЗіУ, так як у червні 1989 року на ходу залишилося менше десяти Škoda 9Tr, з яких до початку 1990 року залишилося тільки п'ять, та й ті були передані до Луганська. Таким чином у 1990 році в Лисичанську припинили експлуатацію тролейбусів Škoda 9Tr, а на Донбасі стало на одне місто менше, де експлуатують тролейбуси чехословацького виробництва. У самому ж Лисичанську донині збереглося лише два кузова тролейбуса цієї моделі: один знаходиться у вигляді сараю біля центрального ринку, а інший використовується як будка в дачному селищі НПЗ.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/%D0%9A%D0%B2%D0%B8%D1%82%D0%BE%D0%BA_%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D0%B1%D1%83%D1%81_%D0%9B%D0%B8%D1%81%D0%B8%D1%87%D0%B0%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA.jpg/200px-%D0%9A%D0%B2%D0%B8%D1%82%D0%BE%D0%BA_%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D0%B1%D1%83%D1%81_%D0%9B%D0%B8%D1%81%D0%B8%D1%87%D0%B0%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA.jpg)
У листопаді 1992 року парк поповнився двома новими тролейбусами Київ-11У. Перевага цих машин у порівнянні з ЗіУ в тому, що електрообладнання винесено на дах. Це полегшило доступ до вузлів і агрегатів, а також експлуатацію. На дах винесені пуско-гальмові реостати та серводвигун. Але вже у 1995 році у зв'язку з нестачею запчастин на ці машини і труднощів з проводкою тролейбуси були зняті з експлуатації. У тому ж році більше десяти ЗіУ-682В00 були списані (розібрані на запчастини).
У 1995 році почалася криза з рухомим складом, і тому маршрути були скорочені. Так в 1995 році маршрут № 1 вже слідував від Центрального ринку до Лисичанського скляного заводу «Пролетарій», а маршрут № 3 — від Центрального ринку до Лисичанського содового заводу. Маршрут № 2 залишався без змін.
У 1996 році парк поповнився двома новими тролейбусами ЮМЗ Т2, але ЗіУ-682В00 вже інтенсивно списувалися, преважно на запчастини. У березні 1996 року робляться спроби відновити хоча б один тролейбус Київ-11У. Так одна машина стає донором для іншої, але всі спроби відновити машину не увінчалися успіхом, в 1997 році обидві машини остаточно списують.
Через брак тролейбусів у 1997 році маршрут № 2 був скасований, і контактна мережа була демонтована. На початку 2000-х років тролейбусний рух в Лисичанську знаходився під загрозою зникнення. На лінію виходило від 3-х до 5-ти машин, але й ті постійно ламаються, їх постійно буксирують в парк.
У 2003 році маршрут № 1 вже слідував від цегельного заводу до Лисичанського скляного заводу «Пролетарій».
У 2005 році з міського бюджету міста були виділені кошти на ремонт тролейбусів, але в парку перебувало всього 9 машин, з яких 5 в жалюгідному стані.
У 2006 році силами працівників депо вдалося відновити 3 машини, провести капітально-відновлювальний ремонт (КВР) 2-м машин. Наприкінці листопада 2006 року на маршрут випущені два нові тролейбуси російського виробництва ЗіУ-682Г-016. Вартість кожного з них становила — 500 тис. гривень. При оновленні міського тролейбусного парку були поєднані кошти державного та місцевого бюджетів (один тролейбус придбаний за державні гроші, другий — за кошти міста). Таким чином, депо відновило майже втрачений рух тролейбусів за маршрутом № 1 і № 3, де вже на всю хазяйнували «маршрутки». Також у 2006 році з Дніпропетровська було передано два тролейбуси ЗіУ-682В1 (1989 р.в.), які пройшли КВР у Дніпропетровську.
У серпні 2006 року подовжено маршрут № 1 до Цегельного заводу.
Влітку 2007 року було ще передано 3 тролейбуса ЗіУ-682В1 (1989 р.в.) після КВР в Дніпропетровську. На ходу перебувало 13 тролейбусів ЗіУ-682 і 2 ЮМЗ Т2. Проте керівництвом міста прийнята програма з відродження лисичанського тролейбусу. Загальна протяжність маршрутів становить 34,6 км, на яких розташовано 37 зупинок[5].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/a/a7/%D0%9C%D0%B0%D1%80%D1%88%D1%80%D1%83%D1%82%D0%B8_%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D0%B1%D1%83%D1%81%D1%96%D0%B2_%D0%9B%D0%B8%D1%81%D0%B8%D1%87%D0%B0%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA.gif/250px-%D0%9C%D0%B0%D1%80%D1%88%D1%80%D1%83%D1%82%D0%B8_%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D0%B1%D1%83%D1%81%D1%96%D0%B2_%D0%9B%D0%B8%D1%81%D0%B8%D1%87%D0%B0%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA.gif)
За 2005 рік тролейбусами в Лисичанську було перевезено 2,2 млн пасажирів, за 2006 рік — 5,9 млн[6].
12 березня 2010 року закрито маршрут № 3 «Центральний ринок — 3-тя школа».
З 19 жовтня 2011 року проводилися роботи із заміною застарілих опор контактної мережі на маршруті № 3 для подальшого відновлення руху на маршруті.
З 1 листопада 2011 року розпочав роботу тролейбусний маршрут № 3 в «годину-пік», а з 15 листопада 2011 року переведений на постійний денний маршрут. Час роботи з 06:30 до 18:30 годин.
З 22 грудня 2011 року вартість проїзду в тролейбусах зросла з 75 копійок до 1 гривні.
У 2012 році Європейському інвестиційному банку був запропонований проект «Розвиток муніципального транспорту міста Лисичанська» який передбачав заміну контактної мережі, купівлю тролейбусів і модернізацію двох підстанцій, а також подальше будівництво нового тролейбусного маршруту та закупівля для нього тролейбусів [джерело?].
У зв'язку закриттям тролейбусної системи в місті Стаханів, в Лисичанськ були передані 3 тролейбуси ЛАЗ-52522 (№ 077 — 3 вересня 2013), (№ 078 — 16 січня 2014), (№ 079 — 18 лютого 2014).
22 липня 2014 року, у зв'язку з бойовими діями, рух тролейбусів в місті було призупинено. 30 липня 2014 року рух тролейбусів по маршруту № 1 частково відновлено, а вже 9 серпня 2014 року рух відновлено в повному обсязі.
З 15 листопада 2014 року вартість проїзду становить 1,50 грн.
З 25 липня 2015 року почали роботу по демонтажу контактної мережі тролейбусного маршруту № 3. Тепер у місті залишився маршрут № 1.
13 липня 2017 року систему знеструмлено за борги[7]. 27 липня Лисичанська міська рада виділила кошти на погашення заборгованості тролейбусного управління і вже 31 липня 2017 року рух електротранспорту було відновлено[8].
З 18 травня 2016 року, згідно рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 16 травня 2017 року «Про встановлення тарифу на проїзд в міському електричному транспорті (тролейбусі)», вартість проїзду становить 2,50 грн.[9].
Станом на лютий 2022 року діяв лише єдиний маршрут № 1. Вартість однієї поїздки складала 4 гривні (оплата здійснювалася водієві або кондуктору).
У Сєвєродонецьку та Лисичанську тролейбусний рух в обох містах, що розташовані поруч на протилежних берегах річки Сіверський Донець, припинився ще в перші дні повномасштабного російського вторгнення в Україну через безперервні обстріли російськими окупантами. Інфраструктура зазнала суттєвих руйнувань внаслідок бойових дій, тому відновлення руху наближчим часом малоймовірне. Тролейбусний рух в Лисичанську тривалий час був на межі закриття, проте останнім часом активно обговорювались різні варіанти об'єднання мереж міст, навіть з долученням сусіднього Рубіжного. Також були здійснені тестові рейси тролейбусного маршруту з використанням автономного ходу з Сєвєродонецька до спільного для двох міст залізничного вокзалу в Лисичанську.
Перелік колишніх тролейбусних маршрутів в місті Лисичанськ | |||
---|---|---|---|
№ | Маршрут руху | Дата відкриття | Дата закриття |
1 | Вул. Дмитра Донського — вул. Першотравнева — вул. Сосюри — Центральний ринок — Цегельний завод | 05.03.1972 | Березень 2022 |
2 | Центральний ринок — вул. Сосюри — вул. 9 Травня — 41-й мікрорайон НПЗ — Вул. Карла Маркса — вул. Першотравнева — вул. Сосюри — Центральний ринок | 17.05.1972 | 15.10.1997 |
3 | Лисичанський скляний завод «Пролетарій» — вул. Першотравнева — вул. Сосюри — Центральний ринок — Цегельний завод — вул. Червона — Школа № 3 (Зворотньо: Школа № 3 — вул. Філонова — вул. Жовтнева — вул. Червона і далі за маршрутом) | 31.05.1988 01.11.2011 | 12.03.2010 ? |
Наприкінці 1980-х років існував план подовження тролейбусної мережі і маршруту № 3 від СШ № 3 через залізничну колію по вул. Орджонікідзе[10] в житловий район заводу ГТВ[11].
У майбутньому цей маршрут планувалося зробити міжміським — від ГТВ у центр Лисичанська та в район Пролетарію, а далі — мостом через річку Сіверський Донець в місто Сєвєродонецьк.
Маршрут | Приблизний рік введення в експлуатацію |
---|---|
Міжміський маршрут № 9 Сєвєродонецьк — Лисичанськ: Тролейбусне управління — проспект Гвардійський — вул. Новікова — проспект Радянський — Дослідний завод — завод Пролетарій — «ГТВ» | Проєкт 1980-х років, планів щодо реалізації станом на 2022 рік не було. |
План продовження лінії по вул. Жовтневої з району Переїзна в район «Скляний» з кінцевим кільцем біля Лисичанського скляного заводу «Мехскло» | Через проблеми будівництва двох надземних шляхопроводів через залізницю ці плани так і не були здійснені. Планів щодо реалізації станом на 2022 рік не було. |
Інформація станом на 28 січня 2019 року[12].
Марка | Роки експлуатації | Реєстраційні номери | Загальна кількість | Усього/робочих | Примітки |
![]() | 2013–понині | б/н, 077–078 | 3 | 3/1 | № 077 до 2013, № 078 та б/н до 2014 у Стаханові |
![]() | 2007–понині | 081–082 | 2 | 1/0 | до 2007 у Дніпропетровську |
![]() | 2006–понині | 079–080 | 2 | 2/2 | |
![]() | 1989–понині | 056–074 | 19 | 7/1 | |
![]() | 2007–2018 | 083 | 1 | 0/0 | до 2007 у Дніпропетровську |
![]() | 1997–2010 | 077–078 | 2 | 0/0 | |
![]() | 1993 | б/н | 1 | 0/0 | |
![]() | 1992–1995 | 75–76 | 2 | 0/0 | |
![]() | 1988–2000 | 40–52, 053–055 | 16 | 0/0 | |
![]() | 1987–1992 | 38–39 | 2 | 0/0 | до 1987 та з 1992 у Сєвєродонецьку |
![]() | 1986–1990 | 35–37 | 3 | 0/0 | усі до 1986 у Луганську; № 37 — з 1990 у Луганську |
![]() | 1976–1990 | 18 | 1 | 0/0 | з 1990 у Луганську |
![]() | 1977–1990 | 28–29 | 2 | 0/0 | |
![]() | 1975–2001 | ТГ-1 | 1 | 0/0 | |
![]() | 1973–1990 | 21–27, 32 | 8 | 0/0 | № 32 — до 1984 у Києві; № 23, 26, 32 — з 1990 у Луганську |
![]() | 1972–1990 | 01–17, 19–20, 30–31, 33–34 | 23 | 0/0 | № 30–31, 33–34 — до 1984 у Києві; № 34 — з 1990 у Луганську |
Вартість проїзду в міському електротранспорті Лисичанська встановлюється на підставі рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради.
Динаміка зростання вартості проїзду в міському електротранспорті | |
---|---|
Період | Вартість проїзду |
до 21 грудня 2011 | 0,75 ₴ |
з 22 грудня 2011 | 1,00 ₴ |
з 15 листопада 2014 | 1,50 ₴ |
з 18 травня 2016 | 2,50 ₴ |
з 6 серпня 2019[13] | 4,00 ₴ |
Живлення мережі забезпечують 3 тягових підстанції[1].
- ↑ а б Об'єкти міського електротранспорту України станом на 01.01.2017 // Корпорація «Укрелектротранс».
- ↑ Інвентарний парк тролейбусів по містах України на 01.01.2017 з аналізом його змін за 2016 рік // Корпорація «Укрелектротранс».
- ↑ Рішення Лисичанської міської ради № 365 від 06.08.2019 «Про встановлення тарифу на перевезення пасажирів в міському електричному транспорті». Архів оригіналу за 25 вересня 2019. Процитовано 25 вересня 2019.
- ↑ Плани будівництва трамвайної мережі в Лисичанську. facebook.com.
- ↑ Сучасний стан справ лисичанського тролейбусного парку [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Тролейбус набирає обертів [Архівовано 13 березня 2008 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ В Лисичанске ЛЭО обесточило троллейбусное управление // Восточный Репортёр. — 2017. — 13 июля. — Дата звернення: 07.08.2017.
- ↑ В Лисичанске вновь заработают троллейбусы // Лисичанск online. — 2017. — 31 июля. — Дата звернення: 07.08.2017.
- ↑ У Лисичанську подорожчав проїзд в тролейбусі. Архів оригіналу за 13 листопада 2017. Процитовано 12 листопада 2017.
- ↑ В Лисичанську перейменували 78 вулиць [Архівовано 28 листопада 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Лисичанський тролейбус (форум). Архів оригіналу за 13 листопада 2017. Процитовано 12 листопада 2017.
- ↑ Список подвижного состава, Лисичанск, Троллейбус // Городской электротранспорт. — Дата звернення: 28.01.2019. (рос.)
- ↑ Рішення №365 від 2019 року [Про встановлення тарифу на перевезення пасажирів в міському електричному транспорті]. http://lis.gov.ua. Лисичанська Міська Рада. Архів оригіналу за 25 вересня 2019. Процитовано 25.09.2019.
- Інвентарний парк тролейбусів Лисичанська [Архівовано 28 лютого 2008 у Wayback Machine.]
- Про тролейбусі в Лисичанську на Київському трамвайному форумі
- Лисичанськ [Архівовано 28 червня 2011 у Wayback Machine.] // Трансфото.
- Електротранспорт України : енциклопедичний путівник / Сергій Тархов, Кость Козлов, Ааре Оландер. — Київ : Сидоренко В. Б., 2010. — 912 с. — ISBN 978-966-2321-11-1.