Літяга — Вікіпедія
Політухові Період існування: середній олігоцен — сьогодення | |
---|---|
![]() | |
Літяга північна (Glaucomys sabrinus) | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Мишоподібні (Rodentia) |
Родина: | Вивіркові (Sciuridae) |
Триба: | Pteromyini |
Рід: | Літяга (Glaucomys) Thomas, 1908 |
Види | |
![]() |
Літяга, інколи летяга (Glaucomys) — рід гризунів родини вивіркових (Sciuridae), представник підродини політухові (Pteromyinae, за іншими класифікаціями — триби Pteromyini).
Назва Glaucomys у перекладі з латини означає «блакитно-сіра миша (гризун)».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Flying_squirrel_in_a_tree.jpg/220px-Flying_squirrel_in_a_tree.jpg)
Літяги багато в чому схожі на євразійських політух (рід Pteromys) і є їхніми вікаріатами у фауні Північної Америки. Їхні морфологічні особливості мають виразні пристосування до планерного польоту: літяга стрибає з тривалим ширянням або ковзанням у повітрі.
Шерсть пишна, м'яка і шовковиста, проте шкіра не дуже міцна, тому шкірки літяг мають мале господарське значення. Типове житло літяг — різноманітні ліси; практично все життя вони проводять на деревах, лише зрідка спускаючись на землю, тобто є типовими дендрофілами.
Живуть літяги в неволі 10—15 років, тоді як в природі — лише 5 років унаслідок високої смертності від нападів хижаків (змій, єнотів, сов, куниць, ільок, койотів і навіть домашніх кішок).
У складі роду Glaucomys (Thomas, 1908) розрізняють два види:
- (підвиди sabrinus, alpinus, bangsi, californicus, canescens, coloratus, columbiensis, flaviventris, fuliginosus, fuscus, goodwini, gouldi, griseifrons, klamathensis, lascivus, latipes, lucifugus, macrotis, makkovikensis, murinauralis, oregonensis, reductus, stephensi, yukonensis, zaphaeus)
- (підвиди volans, chontali, goldmani, guerreroensis, herreranus, madrensis, oaxacensis, querceti, saturatus, texensis, underwoodi).
Ці види добре розрізняються за загальними розмірами тіла і забарвленням хутра на череві. Літяга північна (Glaucomys sabrinus) є більшою, а її черевне хутро темне при основі, хоча білі кінчики волосин хутра роблять забарвлення білим. Літяга південна (Glaucomys volans) є меншою за розмірами тіла, а хутро на череві є повністю білим.
- Рід Glaucomys в книжці «Види ссавців світу» (2005) [1] [Архівовано 5 червня 2010 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття з теріології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |