Населення Островів Кука — Вікіпедія
Населення Островів Кука ![]() | |
---|---|
![]() Ріст чисельності населення країни | |
Чисельність | 9,8 тис. осіб |
Густота | 86,8 особи/км² |
Природний рух | |
Природний приріст | ▼−2,95 % |
Народжуваність | 14,33 ‰ |
Фертильність | 2,23 дітей на 1 жінку |
Смертність | 8,03 ‰ |
Смертність немовлят | 13,87 ‰ |
Вікова структура | |
• до 14 років | 22,15 % |
• 15–64 років | 66,49 % |
• старіші за 65 років | 11,36 % |
Середня тривалість життя | 75,6 року |
• чоловіків | 72,78 року |
• жінок | 78,56 року |
Статева структура | |
загалом | 1,07 чол./жін. |
при народженні | 1,04 чол./жін. |
до 15 років | 1,13 чол./жін. |
15–64 років | 1 чол./жін. |
після 65 років | 0,97 чол./жін. |
Етнічні групи | |
Найбільший етнос | маорі |
Мови | |
Офіційна | англійська |
Також у побуті | роратонганська |
Населення Островів Кука. Чисельність населення країни 2015 року становила 9,8 тис. осіб (224-те місце у світі)[1]. За оцінками міністерства економіки країни населення дорівнює 12 тис. осіб Чисельність остров'ян стабільно зменшується, народжуваність 2015 року становила 14,33 ‰ (137-ме місце у світі), смертність — 8,03 ‰ (97-ме місце у світі), природний приріст — −2,95 % (233-тє місце у світі) .
Народжуваність у Островах Кука, станом на 2015 рік, дорівнює 14,33 ‰ (137-ме місце у світі)[1]. Коефіцієнт потенційної народжуваності 2015 року становив 2,23 дитини на одну жінку (98-ме місце у світі)[1].
Смертність у Островах Кука 2015 року становила 8,03 ‰ (97-ме місце у світі)[1].
Природний приріст населення в країні 2015 року був негативним і становив −2,95 % (депопуляція) (233-тє місце у світі)[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/Population_pyramid_of_Cook_Islands_2016.png/220px-Population_pyramid_of_Cook_Islands_2016.png)
Середній вік населення Островів Кука становить 35,9 року (74-те місце у світі): для чоловіків — 35,3, для жінок — 36,4 року[1]. Очікувана середня тривалість життя 2015 року становила 75,6 року (96-те місце у світі), для чоловіків — 72,78 року, для жінок — 78,56 року[1].
Вікова структура населення Островів Кука, станом на 2015 рік, мала такий вигляд:
- діти віком до 14 років — 22,15% (1154 чоловіки, 1025 жінок);
- молодь віком 15—24 роки — 17,64% (929 чоловіків, 806 жінок);
- дорослі віком 25—54 роки — 38,05% (1876 чоловіків, 1867 жінок);
- особи передпохилого віку (55—64 роки) — 10,81% (569 чоловіків, 494 жінки);
- особи похилого віку (65 років і старіші) — 11,36% (551 чоловік, 567 жінок)[1].
Густота населення країни 2015 року становила 86,8 особи/км² (150-те місце у світі)[1].
Острови Кука високоурбанізована країна. Рівень урбанізованості становить 74,5 % населення країни (станом на 2015 рік), темпи зростання частки міського населення — 0,88 % (оцінка тренду за 2010—2015 роки)[1].
№ | Регіон | Населення | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Аваруа | 1 | Аваруа | Раротонга | 13 373 | |||||
2 | Амурі | Аїтутакі | 285 | ||||||
3 | Омока | Пенрин | 180 | ||||||
4 | Мангареї | Мітіаро | 128 | ||||||
5 | Моту-Кое | Пукапука | 89 | ||||||
6 | Рото | Пукапука | 74 | ||||||
7 | Мото-Кавата | Пукапука | 73 | ||||||
8 | Таухуну | Манігікі | 69 | ||||||
9 | — | — | — | ||||||
10 | — | — | — |
Головні етноси країни: маорі — 88,1 %, інші — 11,9 % населення (оціночні дані за 2011 рік)[1].
Офіційна мова[2]: англійська — розмовляє 86,4 % населення островів, роратонганська — 76,2 %, інші мови — 8,3 % (дані на 2011 рік).
Основні релігії й вірування, які сповідує, і конфесії та церковні організації, до яких відносить себе населення країни: протестантизм — 62,8 % (Християнська церква островів Кука — 49,1 %, Церква адвентистів сьомого дня — 7,9 %, Асамблеї Бога — 3,7 %, Апостольська церква — 2,1 %), римо-католицтво — 17 %, мормони — 4,4 %, інші — 8 %, не сповідують жодної — 5,6 % (станом на 2011 рік)[1].
Рівень письменності 2015 року становив 99 % дорослого населення (віком від 15 років): 99 % — серед чоловіків, 99 % — серед жінок. Державні витрати на освіту становлять 3,9 % ВВП країни, станом на 2014 рік (137-ме місце у світі)[1]. Середня тривалість освіти становить 15 років, для хлопців — до 14 років, для дівчат — до 17 років (станом на 2014 рік).
Забезпеченість лікарями в країні на рівні 1,33 лікаря на 1000 мешканців (станом на 2009 рік)[1]. Загальні витрати на охорону здоров'я 2014 року становили 3,4 % ВВП країни (175-те місце у світі)[1].
Смертність немовлят до 1 року, станом на 2015 рік, становила 13,87 ‰ (109-те місце у світі); хлопчиків — 16,86 ‰, дівчаток — 10,73 ‰[1].
Кількість хворих на СНІД невідома, дані про відсоток інфікованого населення в репродуктивному віці 15—49 років відсутні[1]. Дані про кількість смертей від цієї хвороби за 2014 рік відсутні[1].
Частка дорослого населення з високим індексом маси тіла 2014 року становила 50 % (3-тє місце у світі)[1].
Доступ до облаштованих джерел питної води 2015 року мало 99,9 % населення в містах і 99,9 % в сільській місцевості; загалом 99,9 % населення країни[1]. Відсоток забезпеченості населення доступом до облаштованого водовідведення (каналізація, септик): в містах — 97,6 %, в сільській місцевості — 97,6 %, загалом по країні — 97,6 % (станом на 2015 рік)[1].
Дані про відсоток населення країни, що перебуває за межею бідності, відсутні. Дані про розподіл доходів домогосподарств у країні відсутні[1].
Рівень проникнення інтернет-технологій високий. Станом на липень 2015 року в країні налічувалось 6 тис. унікальних інтернет-користувачів (216-те місце у світі), що становило 61 % загальної кількості населення країни[1].
Загальні трудові ресурси 2001 року становили 6,82 тис. осіб (219-те місце у світі)[1]. Зайнятість економічно активного населення у господарстві країни розподіляється таким чином: аграрне, лісове і рибне господарства — 29 %; промисловість і будівництво — 15 %; сфера послуг — 56 % (1995)[1]. Безробіття 2005 року дорівнювало 13,1 % працездатного населення (144-те місце у світі)[1].
Статеве співвідношення (оцінка 2015 року):
- при народженні — 1,04 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці до 14 років — 1,13 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 15—24 років — 1,15 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 25—54 років — 1,01 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 55—64 років — 1,15 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці за 64 роки — 0,97 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- загалом — 1,07 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої[1].
Демографічні дослідження в країні ведуться рядом державних і наукових установ Нової Зеландії.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х ц ш щ ю я аа аб ав аг ад ае The Cook Islands : [англ.] // The World Factbook. — Washington, D.C. : Central Intelligence Agency, . — Дата звернення: 21 лютого 2017 року. — ISSN 1553-8133.
- ↑ Значна кількість держав і територій розрізняють статуси державної, національної і офіційної мов. Державні мови в різних країнах мають різний правовий статус, або його відсутність, сферу застосування. У цьому випадку під офіційною мовою розуміється мова, якою користуються державні, адміністративні, інші управлінські органи конкретних територій у повсякденному діловодстві.
- Атлас. 10—11 клас. Економічна і соціальна географія світу / упорядники : О. Я. Скуратович, Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2010. — ISBN 978-966-475-639-3.
- Атлас світу / голов. ред. І. С. Руденко ; зав. ред. В. В. Радченко ; відп. ред. О. В. Вакуленко. — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — ISBN 9666315467.
- Безуглий В. В. Економічна і соціальна географія зарубіжних країн : Навчальний посібник. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 704 с. — ISBN 978-966-580-239-6.
- Безуглий В. В., Козинець С. В. Регіональна економічна і соціальна географія світу : Навчальний посібник. — видання 2-ге, доп., перероб. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 688 с. — ISBN 966-580-144-9.
- Головченко В. І., Кравчук О. Країнознавство: Азія, Африка, Латинська Америка, Австралія і Океанія. — К., 2006. — 335 с. — ISBN 966-8939-04-2.
- Гудзеляк І. І. Географія населення: Навчальний посібник / І. Гудзеляк. — Л. : Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2008. — 232 с. — ISBN 978-966-613-599-8.
- Дахно І. І. Країни світу: Енциклопедичний довідник / І. І. Дахно, С. М. Тимофієв. — К. : Мапа, 2011. — 606 с. — (Бібліотека нового українця) — ISBN 978-966-8804-23-6.
- Дахно І. І. Економічна географія зарубіжних країн : навчальний посібник. — К. : Центр учбової літератури, 2014. — 319 с. — ISBN 978-611-01-0682-5.
- Джаман В. О. Регіональні системи розселення: демографічні аспекти. — Чернівці : Рута, 2003. — 392 с. — ISBN 9665685988.
- Дорошенко Л. С. Демографія: Навчальний посібник. — К. : МАУП, 2005. — 112 с. — ISBN 966-608-442-2.
- Дубович І. А. Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — ISBN 978-966-346-330-8.
- Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник / За ред. Кузика С. П. — Л. : Світ, 2002. — 672 с. — ISBN 966-603-178-7.
- Загальна медична географія світу / В. О. Шевченко [та ін.] — К. : [б.в.], 1998. — 178 с.
- Книш М. М., Мамчур О. І. Регіональна економічна і соціальна географія світу (Латинська Америка та Карибські країни, Африка, Азія, Океанія) : навч. посіб. — Л. : ЛНУ ім. Івана Франка, 2013. — 368 с. — ISBN 978-617-10-0007-0.
- Крисаченко В. С. Динаміка населення: Популяційні, етнічні та глобальні виміри. — К. : Видавництво Національного інституту стратегічних досліджень, 2005. — 368 с. — ISBN 966-554-083-1.
- Любіцева О. О., Мезенцев К. В., Павлов С. В. Географія релігій. — К. : АртЕК, 1999. — 504 с. — ISBN 966-505-006-0.
- Масляк П. О. Країнознавство. — К. : Знання, 2007. — 292 с. — (Вища освіта XXI століття)
- Масляк П. О., Дахно І. І. Економічна і соціальна географія світу / П. О. Масляк, І. І. Дахно ; за ред. П. О. Масляка. — К. : Вежа, 2003. — 280 с. — ISBN 966-7091-53-8.
- (рос.) Новая Зеландия // Демографический энциклопедический словарь / главн. ред. Валентей Д. И. — М. : Советская энциклопедия, 1985. — 608 с.
- (рос.) Острова Кука // Страны и народы. Австралия и Океания. Антарктида / Редкол. П. И. Пучков (отв. ред.) и др. — М. : «Мысль». — 301 с. — (Страны и народы) — 180 тис. прим.
- (рос.) Атлас народов мира / Отв. ред. С. И. Брук и В. С. Апенченко. — М. : ГУГК ГГК СССР и Институт этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая АН СССР, 1964. — 185 с. — 20 тис. прим.
- (рос.) Численность и расселение народов мира. Этнографические очерки / под ред. С. И. Брука. — М. : Издательство АН СССР, 1962. — 487 с.
- (рос.) Лаппо Г. М. География городов: Учебное пособие для географических факультетов вузов. — М. : Туманит, изд. центр ВЛАДОС, 1997. — 476 с. — ISBN 5-691-00047-0.
- (рос.) Ягельский А. География населения. — М. : Прогресс, 1980. — 383 с.
- World Population Prospects : [англ.] // United Nation. Department of Economic and Social Affairs. — демографічні показники населення світу.
- Global Health Observatory. New Zealand : [англ.] // World Health Organization (WHO). — медико-статистичні показники Нової Зеландії.
- Demographic and Health Surveys : [англ.] // U.S. Agency for International Development. — репрезентативні дані про стан здоров'я і населення в країнах, що розвиваються.
- At a glance: New Zealand. Statistics and Monitoring : [англ.] // UNICEF. — статистичні дані про стан і становище дітей Нової Зеландії.
- New Zealand. World Bank Open Data : [англ.] // The World Bank. — статистично-економічні показники Нової Зеландії.
- New Zealand. Country Profile : [англ.] // International Labor Organization. — економіко-статистичні показники Нової Зеландії від Міжнародної організації праці.
- United Nations Development Programme in in Cook Is. Niue Samoa Tokelau : [англ.] // UNDP. — сторінка локального відділення Програми розвитку ООН.
- United Nations Economic Commission for Europe (UNECE) : [англ.]. — Європейська економічна комісія ООН (ЄЕК ООН).
- World Population Estimates : [англ.] // U.S. Census Bureau. — оцінки населення світу.