Населення Польщі — Вікіпедія
Населення Польщі ![]() | |
---|---|
![]() Ріст чисельності населення країни | |
Чисельність | 37,770 млн осіб |
Густота | 126,3 особи/км² |
Коефіцієнт міграції | 0,35 ‰ |
Природний рух | |
Природний приріст | ▲+0,03 % |
Народжуваність | 9,97 ‰ |
Фертильність | 1,39 дітей на 1 жінку |
Смертність | 10,17 ‰ |
Смертність немовлят | 2,9 ‰ |
Вікова структура | |
• до 14 років | 14,7 % |
• 15–64 років | 69,63 % |
• старіші за 65 років | 15,67 % |
Середня тривалість життя | 78,0 року |
• чоловіків | 73,53 року |
• жінок | 81,5 року |
Статева структура | |
загалом | 0,94 чол./жін. |
при народженні | 1,06 чол./жін. |
до 15 років | 1,06 чол./жін. |
15–64 років | 1,02 чол./жін. |
після 65 років | 0,64 чол./жін. |
Етнічні групи | |
Нація | поляки |
Найбільший етнос | поляки |
Нацменшини | силезці, німці, українці |
Мови | |
Офіційна | польська |
Також у побуті | сілезька, кашубська |
Чисельність населення країни 2020 року становила 37 846 611 осіб -2021 37 760 315 осіб - 2022 37 770 500 осіб(38-те місце у світі)[1]. За кількістю населення Польща посідає 5-те місце серед країн Європейського Союзу. Чисельність поляків стабільно зменшується, народжуваність 2015 року становила 9,74 ‰ (200-те місце у світі), смертність — 10,19 ‰ (35-те місце у світі), природний приріст — +0,03 % (206-те місце у світі) .
Народжуваність у Польщі, станом на 2015 рік, дорівнює 9,74 ‰ (200-те місце у світі)[1]. Коефіцієнт потенційної народжуваності 2015 року становив 1,33 дитини на одну жінку (216-те місце у світі)[1]. Середній вік матері при народженні першої дитини становив 26,9 року (оцінка на 2011 рік)[1].
Смертність у Польщі 2015 року становила 10,19 ‰ (39-те місце у світі)[1].
Природний приріст населення в країні 2015 року був негативним і становив -0,09 % (депопуляція) (206-те місце у світі)[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Population_pyramid_of_Poland_2016.png/220px-Population_pyramid_of_Poland_2016.png)
Середній вік населення Польщі становить 40,3 року (46-те місце у світі): для чоловіків — 38,6, для жінок — 42 роки[1]. Очікувана середня тривалість життя 2015 року становила 77,4 року (71-ше місце у світі), для чоловіків — 73,53 року, для жінок — 81,5 року[1].
Вікова структура населення Польщі, станом на 2015 рік, мала такий вигляд:
- діти віком до 14 років — 14,7 % (2 915 674 чоловіка, 2 753 218 жінок);
- молодь віком 15—24 роки — 11,52 % (2 279 404 чоловіка, 2 163 621 жінка);
- дорослі віком 25—54 роки — 43,56 % (8 471 593 чоловіка, 8 326 656 жінок);
- особи передпохилого віку (55—64 роки) — 14,54 % (2 645 228 чоловіків, 2 962 305 жінок);
- особи похилого віку (65 років і старіші) — 15,67 % (2 362 421 чоловік, 3 682 069 жінок)[1].
Коефіцієнт шлюбності, тобто кількість шлюбів на 1 тис. осіб за календарний рік, дорівнює 6,0; коефіцієнт розлучуваності — 1,6; індекс розлучуваності, тобто відношення шлюбів до розлучень за календарний рік — 27 (дані за 2010 рік)[2]. Середній вік, коли чоловіки беруть перший шлюб дорівнює 29,1 року, жінки — 26,7 року, загалом — 27,9 року (дані за 2014 рік)[3].
Густота населення країни 2015 року становила 126,1 особи/км² (91-ше місце у світі)[1]. Населення країни розподілене досить рівномірно в сільських регіонах, міське населення концентрується в агломераціях Кракова і Сілезії на півдні, Варшави і Лодзя в центрі, Гданська на півночі.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/53/Mapa1120.png/220px-Mapa1120.png)
Польща високоурбанізована країна. Рівень урбанізованості становить 60,5 % населення країни (станом на 2015 рік), темпи зменшення частки міського населення — 0,1 % (оцінка тренду за 2010—2015 роки)[1]. З року в рік кількість міського населення меншає і, відповідно, збільшується сільське. Згідно з даними, які подає Центральний статистичний офіс Польщі, найбільша кількість людей 2008 року переселилась до сіл в 9 воєводствах. На території країни розміщено 9 міських агломерацій, кожна з яких має близько 2 млн осіб. Вплив столиці на життя країни дещо нижчий, ніж в інших країнах регіону, що пояснюється наявністю кількох розвинутих промислових центрів.
Головні міста держави: Варшава (столиця) — 1,722 млн осіб, Краків — 760,0 тис. осіб (дані за 2015 рік)[1].
№ | Назва | Воєводство | Населення | № | Назва | Воєводство | Населення | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Варшава ![]() Краків | 1 | Варшава | Мазовецьке | 1 735 442 | 11 | Білосток | Підляське | 295 459 | ![]() Лодзь ![]() Вроцлав |
2 | Краків | Малопольське | 761 873 | 12 | Гдиня | Поморське | 247 820 | ||
3 | Лодзь | Лодзинське | 706 004 | 13 | Ченстохова | Сілезьке | 230 123 | ||
4 | Вроцлав | Нижньосілезьке | 634 457 | 14 | Радом | Мазовецьке | 217 201 | ||
5 | Познань | Великопольське | 545 680 | 15 | Сосновець | Сілезьке | 209 274 | ||
6 | Ґданськ | Поморське | 461 489 | 16 | Торунь | Куявсько-Поморське | 203 158 | ||
7 | Щецин | Західнопоморське | 407 180 | 17 | Кельці | Свентокшиське | 198 857 | ||
8 | Бидґощ | Куявсько-Поморське | 357 652 | 18 | Ряшів | Підкарпатське | 185 100 | ||
9 | Люблін | Люблінське | 341 722 | 19 | Гливиці | Сілезьке | 184 400 | ||
10 | Катовиці | Сілезьке | 301 834 | 20 | Забже | Сілезьке | 177 200 |
Річний рівень еміграції 2015 року становив 0,46 ‰ (134-те місце у світі)[1]. Цей показник не враховує різниці між законними і незаконними мігрантами, між біженцями, трудовими мігрантами та іншими.
Станом на 2015 рік, в країні постійно перебуває 12,3 тис. біженців з Росії, 71,3 тис. українців очікують на легалізацію свого перебування[1].
У країні мешкає 10,85 тис. осіб без громадянства[1].
Польща є членом Міжнародної організації з міграції (IOM)[4].
Головні етноси країни: поляки — 96,9 %, сілезці — 1,1 %, німці — 0,2 %, українці — 0,1 %, інші — 1,7 % (оціночні дані за 2011 рік)[1]. Згідно з переписом 2002 року, 96,74 % опитаних ідентифікували себе як поляки, 2,03 % осіб не змогли відповісти на запитання стосовно свого походження. Примітно, що тільки 1,23 % осіб свою національність не вважають польською.
- Територія проживання нацменшин у Польщі
- Національний склад воєводств Польщі за переписом 2002 року[5]
Воєводство | Населення загалом | Поляки | % | Сілезці | % | Німці | % | Білоруси | % | Українці | % | Цигани | % | Литовці | % | Кашуби | % | Інші | % | Не вказали | % |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Нижньосілезьке | 2 907 212 | 2 849 627 | 98,0 | 99 | 2 158 | 0,1 | 150 | 1 859 | 0,1 | 1 331 | 62 | 9 | 3 457 | 0,1 | 45 366 | 1,6 | |||||
Куявсько-Поморське | 2 069 321 | 2 043 240 | 98,7 | 13 | 717 | 83 | 191 | 635 | 24 | 29 | 1 019 | 0,1 | 23 343 | 1,1 | |||||||
Лодзинське | 2 612 890 | 2 562 281 | 98,1 | 22 | 325 | 100 | 290 | 1 029 | 32 | 4 | 2 148 | 0,1 | 46 612 | 1,8 | |||||||
Люблінське | 2 199 054 | 2 171 415 | 98,7 | 9 | 112 | 207 | 694 | 677 | 12 | 4 | 1 177 | 0,1 | 24 729 | 1,1 | |||||||
Любуське | 1 008 954 | 985 914 | 97,7 | 20 | 651 | 0,1 | 68 | 769 | 0,1 | 277 | 24 | 1 | 771 | 0,1 | 19 663 | 1,9 | |||||
Малопольське | 3 232 408 | 3 191 026 | 98,7 | 74 | 261 | 62 | 754 | 1 678 | 0,1 | 25 | 4 | 3 881 | 0,1 | 33 050 | 1,0 | ||||||
Мазовецьке | 5 124 018 | 4 947 397 | 96,6 | 66 | 574 | 761 | 1 281 | 1 310 | 132 | 31 | 9 126 | 0,1 | 163 228 | 3,2 | |||||||
Опольське | 1 065 043 | 869 258 | 81,6 | 24 199 | 2,3 | 106 855 | 10,0 | 20 | 275 | 861 | 0,1 | 8 | 3 | 1 108 | 0,1 | 62 443 | 5,9 | ||||
Підкарпатське | 2 103 837 | 2 079 208 | 98,8 | 12 | 116 | 27 | 3 271 | 0,2 | 717 | 3 | 1 | 1 273 | 0,1 | 19 055 | 0,9 | ||||||
Підляське | 1 208 606 | 1 135 347 | 93,9 | 4 | 85 | 46 420 | 3,8 | 1 441 | 0,1 | 369 | 5 156 | 0,4 | 3 | 1 702 | 0,1 | 18 060 | 1,5 | ||||
Поморське | 2 179 900 | 2 123 753 | 97,4 | 45 | 2 319 | 0,1 | 166 | 2 987 | 0,1 | 196 | 83 | 4 897 | 0,2 | 1 794 | 0,1 | 43 606 | 2,0 | ||||
Сілезьке | 4 742 874 | 4 362 979 | 92,0 | 148 544 | 3,1 | 31 882 | 0,7 | 136 | 660 | 1 209 | 56 | 46 | 3 774 | 0,1 | 193 552 | 4,1 | |||||
Свентокшиське | 1 297 477 | 1 278 011 | 98,5 | 3 | 70 | 13 | 141 | 339 | 5 | 0 | 562 | 18 328 | 1,4 | ||||||||
Вармінсько-Мазурське | 1 428 357 | 1 387 297 | 97,1 | 5 | 4 535 | 0,3 | 274 | 12 009 | 0,8 | 435 | 102 | 8 | 863 | 0,1 | 22 815 | 1,6 | |||||
Великопольське | 3 351 915 | 3 328 189 | 99,3 | 21 | 1 013 | 91 | 392 | 1 090 | 40 | 11 | 1 613 | 19 392 | 0,6 | ||||||||
Західнопоморське | 1 698 214 | 1 668 778 | 98,3 | 17 | 1 224 | 0,1 | 159 | 3 943 | 0,2 | 702 | 82 | 11 | 1 584 | 0,1 | 21 643 | 1,3 | |||||
Польща | 38 230 080 | 36 983 720 | 96,7 | 173 153 | 0,5 | 152 897 | 0,4 | 48 737 | 0,1 | 30 957 | 0,1 | 12 855 | 0,03 | 5 846 | 0,02 | 5 062 | 0,01 | 35 852 | 0,1 | 774 885 | 2,0 |
Кашуби живуть переважно на півночі Польщі, в Поморському воєводстві. Щодо Кашубів нема єдиної думки, чи є вони окремим Західно-слов'янським народом, чи лише етнографічною групою поляків. Згідно з даними перепису населення Польщі 2002 року, лише 5100 осіб назвали себе Кашубами. Однак, кашубську мову, визнали за рідну 51 000 осіб.
Найбільше число польських українців (39 % їх загального числа) проживає у Вармінсько-мазурському воєводстві. Після 2014 до Польщі стали активно їздили на заробітки україські громадяни. Тому в деяких містах українці стали становити значну частину населення. Так у Вроцлаві українці складали станом на 2019 рік 10%. Це один з найвищих показників у Польщі.[6]
Згідно з даними перепису населення Польщі 2002 року, у ній проживало близько 50 тисяч білорусів, головно у Підляському воєводстві. Білоруси офіційно переважають у чотирьох ґмінах Підляського воєводства.
За даними перепису 2002 року в Польщі мешкало 386 чехів. Більшість з них живуть у районі міста Зелюв (Лодзьке воєводство, 81 особа), південно-західній частині Клодзького повіту (Нижньосілезьке воєводство, 47 осіб) та польської частини Тешинської Сілезії (61 чоловік). Також чехи живуть в Варшаві.
До Другої світової війни у Польщі мешкала велика кількість чехів, особливо в районі Зелюва і Волинському воєводстві (1,5 % населення воєводства). Після війни чехи були вигнані з Волині радянською владою, і вони іммігрували в Чехословаччину.
Офіційна мова[7]: польська — розмовляє 98,2 % населення. Інші регіонально поширені мови: сілезька — 1,4 %, кашубська, чеська, їдиш, іврит, білоруська, литовська, німецька, вірменська, російська, татарська, словацька й українська, що окрім українців, слугують також мовою спілкування караїмів, лемків і ромів (дані на 2011 рік). Польща, як член Ради Європи, 12 травня 2003 року підписала і ратифікувала 12 лютого 2009 року Європейську хартію регіональних мов (вступила в дію 1 червня 2009 року). Регіональними мовами визнані: білоруська, чеська, іврит, їдиш, караїмська, кашубська, литовська, лемківська, німецька, вірменська, циганська, російська, словацька, татарська, українська[8].
Головні релігії й вірування, які сповідує, і конфесії та церковні організації, до яких відносить себе населення країни: католицтво — 87,2 % (римо-католицтво — 86,9 %, греко-католицтво і григоріанство — 0,3 %), православ'я — 1,3 % (Польська православна автокефальна церква), п'ятидесятництво — 0,4 %, інші — 0,4 % (Свідки Єгови, буддизм, кришнаїзм, вайшнавізм, іслам, юдаїзм, мормони), не визначились — 10,8 % (станом на 2012 рік)[1].
Рівень письменності 2015 року становив 99,8 % дорослого населення (віком від 15 років): 99,9 % — серед чоловіків, 99,7 % — серед жінок[1]. Державні витрати на освіту становлять 4,8 % ВВП країни, станом на 2012 рік (65-те місце у світі)[1]. Середня тривалість освіти становить 16 років, для хлопців — до 16 років, для дівчат — до 17 років (станом на 2013 рік).
Забезпеченість лікарями в країні на рівні 2,22 лікаря на 1000 мешканців (станом на 2012 рік)[1]. Забезпеченість лікарняними ліжками в стаціонарах — 6,5 ліжка на 1000 мешканців (станом на 2011 рік)[1]. Загальні витрати на охорону здоров'я 2014 року становили 6,4 % ВВП країни (89-те місце у світі)[1].
Смертність немовлят до 1 року, станом на 2015 рік, становила 4,5 ‰ (182-ге місце у світі); хлопчиків — 4,89 ‰, дівчаток — 4,09 ‰[1]. Рівень материнської смертності 2015 року становив 3 випадків на 100 тис. народжень (175-те місце у світі)[1].
Польща входить до складу ряду міжнародних організацій: Міжнародного руху (ICRM) і Міжнародної федерації товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця (IFRCS), Дитячого фонду ООН (UNISEF), Всесвітньої організації охорони здоров'я (WHO).
Потенційний рівень зараження інфекційними хворобами в країні середній. Найпоширеніші інфекційні захворювання: кліщовий енцефаліт (станом на 2016 рік)[1].
Кількість хворих на СНІД невідома, це 0,07 % населення в репродуктивному віці 15-49 років (115-те місце у світі)[1]. Дані про кількість смертей від цієї хвороби за 2014 рік відсутні[1].
Частка дорослого населення з високим індексом маси тіла 2014 року становила 27 % (56-те місце у світі)[1].
Доступ до облаштованих джерел питної води 2015 року мало 99,3 % населення в містах і 96,9 % в сільській місцевості; загалом 98,3 % населення країни[1]. Відсоток забезпеченості населення доступом до облаштованого водовідведення (каналізація, септик): в містах — 97,5 %, в сільській місцевості — 96,7 %, загалом по країні — 97,2 % (станом на 2015 рік)[1]. Споживання прісної води, станом на 2009 рік, дорівнює 11,96 км³ на рік, або 312,3 тонни на одного мешканця на рік: з яких 31 % припадає на побутові, 60 % — на промислові, 10 % — на сільськогосподарські потреби[1].
Співвідношення осіб, що в економічному плані залежать від інших, до осіб працездатного віку (15—64 роки) загалом становить 43,8 % (станом на 2015 рік): частка дітей — 21,5 %; частка осіб похилого віку — 22,3 %, або 4,5 потенційно працездатного на 1 пенсіонера[1]. Загалом дані показники характеризують рівень затребуваності державної допомоги в секторах освіти, охорони здоров'я і пенсійного забезпечення, відповідно. За межею бідності 2012 року перебувало 17,3 % населення країни[1]. Розподіл доходів домогосподарств в країні має такий вигляд: нижній дециль — 3,3 %, верхній дециль — 25,6 % (станом на 2012 рік)[1].
Станом на 2016 рік, уся країна була електрифікована, усе населення країни мало доступ до електромереж[1]. Рівень проникнення інтернет-технологій високий. Станом на липень 2015 року в країні налічувалось 26,221 млн унікальних інтернет-користувачів (22-ге місце у світі), що становило 68 % загальної кількості населення країни[1].
Загальні трудові ресурси 2015 року становили 18,29 млн осіб (33-тє місце у світі)[1]. Зайнятість економічно активного населення у господарстві країни розподіляється таким чином: аграрне, лісове і рибне господарства — 12,6 %; промисловість і будівництво — 30,4 %; сфера послуг — 57 % (2012)[1]. Безробіття 2015 року дорівнювало 10,6 % працездатного населення, 2014 року — 12,3 % (122-ге місце у світі); серед молоді у віці 15-24 років ця частка становила 23,9 %, серед юнаків — 22,7 %, серед дівчат — 25,5 % (34-те місце у світі)[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/CIA_Map_of_International_illegal_drug_connections.gif/220px-CIA_Map_of_International_illegal_drug_connections.gif)
Незважаючи на заходи уряду по боротьбі з обігом наркотиків і міжнародному обміну інформацією щодо транскордонної злочинності, країна залишається значним виробником синтетичних наркотиків на міжнародному ринку; невеликий перевалочний пункт для південно-східноазійського героїну і південноамериканського кокаїну до Західної Європи[1].
Згідно зі щорічною доповіддю про торгівлю людьми (англ. Trafficking in Persons Report) Управління з моніторингу та боротьби з торгівлею людьми Державного департаменту США, уряд Польщі докладає усіх можливих зусиль в боротьбі з явищем примусової праці, сексуальної експлуатації, незаконною торгівлею внутрішніми органами, законодавство відповідає усім вимогам американського закону 2000 року щодо захисту жертв (англ. Trafficking Victims Protection Act’s), держава знаходиться у списку першого рівня[9][10].
- Країни-донори (червоний) і країни-реципієнти кримінальних потоків (англ.)
- Глобальна боротьба з торгівлею людьми (англ.)
Статеве співвідношення (оцінка 2015 року):
- при народженні — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці до 14 років — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 15—24 років — 1,05 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 25—54 років — 1,02 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 55—64 років — 0,89 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці за 64 роки — 0,64 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- загалом — 0,94 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої[1].
Громадянство | Населення (2019)[11] |
---|---|
![]() | 212,730 |
![]() | 24,808 |
![]() ![]() | 21,324 |
![]() | 12,455 |
![]() | 12,175 |
![]() | 10,065 |
![]() | 8,656 |
![]() ![]() | 8,489 |
![]() | 6,240 |
![]() ![]() | 5,866 |
![]() ![]() | 5,757 |
![]() ![]() | 5,448 |
![]() | 5,074 |
![]() | 4,792 |
![]() ![]() | 4,281 |
![]() | 3,444 |
![]() ![]() | 2,601 |
![]() ![]() | 2,554 |
![]() | 2,445 |
![]() ![]() | 2,437 |
Населення Польщі | ||
---|---|---|
Рік | Населення | Зміна |
1950 | 24 824 000 | — |
1955 | 27 281 000 | +9.9% |
1960 | 29 561 000 | +8.4% |
1965 | 31 496 000 | +6.5% |
1970 | 32 526 000 | +3.3% |
1975 | 34 022 000 | +4.6% |
1980 | 35 578 000 | +4.6% |
1985 | 37 203 000 | +4.6% |
1990 | 38 119 000 | +2.5% |
1995 | 38 588 000 | +1.2% |
2000 | 38 649 000 | +0.2% |
2005 | 38 166 000 | −1.2% |
2010 | 38 530 000 | +1.0% |
Джерело: Відділ соціально-економічних справ секретаріату ООН, 2010 рік[12]. |
Демографічні дослідження в країні ведуться рядом державних і наукових установ:
- Центральний статистичний офіс (пол. Główny Urząd Statystyczny, GUS).
2002 року відбувся Національний перепис населення.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х ц ш щ ю я аа аб ав аг ад ае аж аи ак ал ам ан ап ар ас ат ау аф ах ац Poland : [англ.] // The World Factbook. — Washington, D.C. : Central Intelligence Agency, . — Дата звернення: 21 лютого 2017 року. — ISSN 1553-8133.
- ↑ Marriage and divorce statistics : [англ.] // Eurostat, European Commission. — . — Дата звернення: 12 січня 2018 року. — статистика шлюбів і розлучень в Європі.
- ↑ ' Marriage indicators : [англ.] // Eurostat, European Commission. — .
- ↑ International Organization for Migration : [англ.]. — Дата звернення: 12 січня 2017 року. — країни-члени Міжнародної організації з міграції.
- ↑ (англ.) (пол.) Статистичні дані на сайті pop-stat.mashke.org
- ↑ Польща наша: як масовий приїзд українців змінив сусідню країну [Архівовано 18 червня 2019 у Wayback Machine.], Європейська правда, 18 червня 2019
- ↑ Значна кількість держав і територій розрізняють статуси державної, національної і офіційної мов. Державні мови у різних країнах мають різний правовий статус, або його відсутність, сферу застосування. У даному випадку під офіційною мовою розуміється мова, якою користуються державні, адміністративні, інші управлінські органи конкретних територій у повсякденному діловодстві.
- ↑ European Charter for Regional or Minority Languages. The list of signatories. : [англ.] // Council of Europe. — Дата звернення: 12 січня 2017 року. — країни-підписанти Європейської хартії регіональних мов.
- ↑ Trafficking in Persons Report 2013 : [англ.] / Office to Monitor and Combat Trafficking in Persons // U.S. State Department. — . — Дата звернення: 12 січня 2018 року. — щорічна доповідь про моніторинг та боротьбу з торгівлею людьми за 2013 рік.
- ↑ UNODC report on human trafficking exposes modern form of slavery : [англ.] // UNODC. — . — Дата звернення: 12 січня 2018 року. — доповідь про стан боротьби з торгівлею людьми у світі за 2009 рік.
- ↑ Numbers of immigrants in Poland with valid documents. Архів оригіналу за 18 січня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- ↑ ' World Population Prospects: The 2012 Revision : [англ.] : [арх. 30 січня 2018 року] // Department of Economic and Social Affairs of the United Nations Secretariat. — . — Дата звернення: 29 січня 2018 року.
- Атлас. 10-11 клас. Економічна і соціальна географія світу / упорядники : О. Я. Скуратович, Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2010. — ISBN 978-966-475-639-3.
- Атлас світу / голов. ред. І. С. Руденко ; зав. ред. В. В. Радченко ; відп. ред. О. В. Вакуленко. — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — ISBN 9666315467.
- Безуглий В. В. Економічна і соціальна географія зарубіжних країн : Навчальний посібник. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 704 с. — ISBN 978-966-580-239-6.
- Безуглий В. В., Козинець С. В. Регіональна економічна і соціальна географія світу : Навчальний посібник. — видання 2-ге, доп., перероб. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 688 с. — ISBN 966-580-144-9.
- Гудзеляк І. І. Географія населення: Навчальний посібник / І. Гудзеляк. — Л. : Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2008. — 232 с. — ISBN 978-966-613-599-8.
- Дахно І. І. Країни світу: Енциклопедичний довідник / І. І. Дахно, С. М. Тимофієв. — К. : Мапа, 2011. — 606 с. — (Бібліотека нового українця) — ISBN 978-966-8804-23-6.
- Дахно І. І. Економічна географія зарубіжних країн : навчальний посібник. — К. : Центр учбової літератури, 2014. — 319 с. — ISBN 978-611-01-0682-5.
- Джаман В. О. Регіональні системи розселення: демографічні аспекти. — Чернівці : Рута, 2003. — 392 с. — ISBN 9665685988.
- Дорошенко Л. С. Демографія: Навчальний посібник. — К. : МАУП, 2005. — 112 с. — ISBN 966-608-442-2.
- Дубович І. А. Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — ISBN 978-966-346-330-8.
- Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник / За ред. Кузика С. П. — Л. : Світ, 2002. — 672 с. — ISBN 966-603-178-7.
- Загальна медична географія світу / В. О. Шевченко [та ін.] — К. : [б.в.], 1998. — 178 с.
- Крисаченко В. С. Динаміка населення: Популяційні, етнічні та глобальні виміри. — К. : Видавництво Національного інституту стратегічних досліджень, 2005. — 368 с. — ISBN 966-554-083-1.
- Любіцева О. О., Мезенцев К. В., Павлов С. В. Географія релігій. — К. : АртЕК, 1999. — 504 с. — ISBN 966-505-006-0.
- Масляк П. О. Країнознавство. — К. : Знання, 2007. — 292 с. — (Вища освіта XXI століття)
- Масляк П. О., Дахно І. І. Економічна і соціальна географія світу / П. О. Масляк, І. І. Дахно ; за ред. П. О. Масляка. — К. : Вежа, 2003. — 280 с. — ISBN 966-7091-53-8.
- (рос.) Польша // Демографический энциклопедический словарь / главн. ред. Валентей Д. И. — М. : Советская энциклопедия, 1985. — 608 с.
- (рос.) Польша // Страны и народы. Зарубежная Европа. Восточная Европа / Редкол. : В. П. Максаковский (отв. ред.), Ю. В. Иванова и др. — М. : «Мысль», 1980. — 349 с. — (Страны и народы) — 180 тис. прим.
- (рос.) Атлас народов мира / Отв. ред. С. И. Брук и В. С. Апенченко. — М. : ГУГК ГГК СССР и Институт этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая АН СССР, 1964. — 185 с. — 20 тис. прим.
- (рос.) Численность и расселение народов мира. Этнографические очерки / под ред. С. И. Брука. — М. : Издательство АН СССР, 1962. — 487 с.
- (рос.) Лаппо Г. М. География городов: Учебное пособие для географических факультетов вузов. — М. : Туманит, изд. центр ВЛАДОС, 1997. — 476 с. — ISBN 5-691-00047-0.
- (рос.) Урланис Б. Ц. Рост населения в Европе (опыт исчисления). — М. : ОГИЗ-Госполитиздат, 1941. — 436 с.
- (рос.) Ягельский А. География населения. — М. : Прогресс, 1980. — 383 с.
- World Population Prospects : [англ.] // United Nation. Department of Economic and Social Affairs. — демографічні показники населення світу.
- Global Health Observatory. Poland : [англ.] // World Health Organization (WHO). — медико-статистичні показники Польщі.
- At a glance: Poland. Statistics and Monitoring : [англ.] // UNICEF. — статистичні дані про стан і положення дітей Польщі.
- Poland. World Bank Open Data : [англ.] // The World Bank. — статистично-економічні показники Польщі.
- Poland. Country Profile : [англ.] // International Labor Organization. — економіко-статистичні показники Польщі від Міжнародної організації праці.
- United Nations Development Programme in EU : [англ.] // UNDP. — сторінка локального відділення Програми розвитку ООН.
- United Nations Economic Commission for Europe (UNECE) : [англ.]. — Європейська економічна комісія ООН (ЄЕК ООН).
- World Population Estimates : [англ.] // U.S. Census Bureau. — оцінки населення світу.