Пасовище — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Cattle_grazing%2C_Fillmore_County%2C_Minnesota.jpg/300px-Cattle_grazing%2C_Fillmore_County%2C_Minnesota.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Sheep_in_field_with_other_livestock.jpg/220px-Sheep_in_field_with_other_livestock.jpg)
Пасови́ще[1], пасови́сько[2][3], пасови́ця[4][5], па́ша[6], діал. пашня́[7] — земельне угіддя, покрите рослинністю, що використовується тваринами (худобою, птицею) як підніжний корм. Пасовища ділять на природні і сіяні, або штучні. Рослинний покрив природних пасовищ складається головним чином з багатолітніх дикорослих трав, інколи з лишайників (тундра), напівчагарників і чагарників (тундра, напівпустеля і пустеля). Сіяні пасовища створюють висіюванням суміші злакових багатолітніх і однорічних трав.
Країнами з найбільшими площами пасовиськ вважаються Угорщина, Монголія та Данія[джерело?].
Розрізняють такі типи пасовищ: суходольні, обводнені, болотисті, гірські та інші.
Запольні володіння — пасовиська, сінокоси, луки, рідше — орні землі, які розташовувалися за межею основнх індивідуальних полів (тобто були «за полем») жителів села і перебували в спільному володінні всіх членів сільської громади. У ході аграрної реформи XVI століття запольні землі були поміряні на волоки і, в міру їх господарського освоєння, обкладалися відповідними податками. У структурі запольних володінь виділялися «застінки» орні та «для вигону худоби зоставлені», «обруби сіножатні», залишені для сінокосів тощо. Розміри З.в. були досить різними й коливалися від кількох моргів до десятків волок[8].
- Пасовище — місце у водоймі з природним кормом для водних тварин або риби.
- ↑ Пасовище // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Пасовисько // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Пасовисько // Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод. і допов.) / уклад. і гол. ред. В. Т. Бусел. — 5-те вид. — К. ; Ірпінь : Перун, 2005. — ISBN 966-569-013-2.
- ↑ Пасовиця // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- ↑ Пасовиця // Великий тлумачний словник сучасної української мови (з дод. і допов.) / уклад. і гол. ред. В. Т. Бусел. — 5-те вид. — К. ; Ірпінь : Перун, 2005. — ISBN 966-569-013-2.
- ↑ Паша // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Пашня // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Гурбик А. О. Запольні володіння // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2005. — Т. 3 : Е — Й. — 672 с. : іл. — ISBN 966-00-0610-1.
- Пасовище // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — ISBN 966-7492-04-4.
- Випасання // Словник-довідник з екології : навч.-метод. посіб. / уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина. — Херсон : ПП Вишемирський В. С., 2013. — С. 35-36.
- Витоптування // Словник-довідник з екології : навч.-метод. посіб. / уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина. — Херсон : ПП Вишемирський В. С., 2013. — С. 37.
- (англ.) Global Land Use Database / Center for Sustainability and the Global Environment (SAGE) — геодані глобального охоплення від Університету Вісконсин-Медісона (англ. University of Wisconsin-Madison), отримані в результаті комбінування даних дистанційного зондування Землі про потенційну природну рослинність, орні та пасовищні угіддя, основні типи сільськогосподарських культур, придатність земель для культивації з даними про народонаселення.
![]() | Це незавершена стаття про сільське господарство. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |