Попович Євген Оксентович — Вікіпедія
Попович Євген Оксентович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 25 червня 1930 Межиріч, Канівський район, Шевченківська округа, Українська СРР, СРСР |
Помер | 6 липня 2007 (77 років) Київ, Україна |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | філолог, журналіст, редактор, перекладач |
Alma mater | КНУ імені Тараса Шевченка |
Знання мов | українська |
Євге́н Оксентович Попо́вич (25 червня 1930, Межиріч, Канівський район, Шевченківська округа, нині — Черкаська область — 6 липня 2007, Київ) — український перекладач, філолог-германіст.
Народився 25 червня 1930 року в селі Межиріч Канівського району Черкаської області. Закінчив Канівське педагогічне училище (1951), Київський університет (1956). За фахом — філолог-германіст.
Працював журналістом (1956—1957), редактором та старшим редактором видавництва «Веселка» (1957—1967). З 1967 року — на перекладацькій роботі. Перекладав українською прозові твори німецькомовних письменників, німецькомовні твори Ольги Кобилянської.
Член Спілки письменників України з 1968 року. Лауреат літературної премії України імені Максима Рильського та премії імені Миколи Лукаша.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/4/41/%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%84._%D0%9F%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87%D0%B0.jpg/150px-%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%84._%D0%9F%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87%D0%B0.jpg)
Дев'ять видатних романів ХХ століття Г. Белля, М. Вальзера, Г. Гессе, М. фон дер Грюна, Ф. Кафки, Е. М. Ремарка, Й. Рота, М. Фріша, Е. Юнгера, перекладені Євгеном Поповичем з німецької мови, було опубліковано у 1960—1977 роках на сторінках журналу «Всесвіт»
2006 року Попович передав свою бібліотеку до фондів НаУКМА.
В останні роки життя страждав на захворювання нирок, переніс декілька операцій[1]. Помер на 78-му році життя 6 липня 2007 року. Похований разом з дружиною на Байковому кладовищі у Києві (ділянка № 49а).
Дружина Євгена Поповича — Ольга Сенюк, також перекладачка, — переклала зі шведської Сельму Лаґерлеф, Астрід Ліндґрен.
- 1992 — Премія імені Максима Рильського.
- 1997 — Премія імені Миколи Лукаша.
- Мейєр Рей
- Украдений ніс
- Генріх Белль
- Дім без господаря
- Біля мосту
- Більярд о пів на дванадцяту
- Груповий портрет з дамою (перша частина)
- Еріх Марія Ремарк
- Чорний обеліск
- Тріумфальна арка
- Франц Кафка
- Кочегар
- Новели
- Америка
- Перевтілення
- Верхи на кадовбі
- Вирок
- Перед брамою закону
- Імперське мислення
- Процес
- Ернст Теодор Амадей Гофман
- Музичні новели
- Життєва філософія кота Мура
- Володар бліх
- Панна Скюдері
- Лускунчик і Мишачий король
- Чужа дитина
- Фрідріх Герштекер
- На дикому Заході
- Стефан Цвейг
- Коли вечоріє
- Готгольд Ефраїм Лессінг
- Лаокоон
- Мінна фон Барнгельм
- Емілія Галотті
- Томас Манн
- Будденброки
- Трістан
- Доктор Фаустус
- Герман Гессе
- Гра в бісер
- Степовий вовк
- Гюнтер Вайсенборн
- Голос пана Гезенцера
- Макс фон дер Грюн
- Маски
- Місцями ожеледь
- Макс Фріш
- Штіллер
- Санта-Крус
- Йоганна Мосдорф
- Поряд
- Йозеф Рот
- Ціппер і його батько.
- Ольга Кобилянська
- Слово зворушеного серця (Щоденники, автобіографії, листи, спогади)
- Йоганн Вольфганг фон Гете
- Гец фон Берліхінген
- Вибрані твори, чотири рядки вірша в передмові та редакція (Інститут Гете, 1999)
- Німецькі народні казки
- Бертольд Брехт
- Поранений Сократ
- Мартін Вальзер
- Філіпсбурзькі подружжя
- Брати Грімм
- Шипшинка
- Кристин Нестлінгер
- Конрад, або дитина з бляшанки
- Летіть, хрущі
- Гайміто фон Додерер
- Подвійна брехня
- Бенно Фелькнер
- Долина гнівного потоку
- Людвіг Вітгенштайн
- Tractatus Logico-Philosophicus
- Філософські дослідження
- Ернст Юнгер
- На Мармурових скелях
- Йоган Фіхте
- Що таке народ у вищому розумінні цього слова
- Йоганн-Готфрід Гердер
- Мова і національна індивідуальність[недоступне посилання з липня 2019]
- Фрідріх Дюрренматт
- Гостина старої дами
- Маріус фон Маєнбург
- Позначений вогнем
- Норберт Німанн
- Хто як на це дивиться
- Генріх Гейне
- Про французький театр
- Із мемуарів пана фон Шнабелевопського
- Це ім'я мене зачарувало — поліглот, та ще й блискучий перекладач // Всесвіт. — 2009. — № 3/4. — С. 198—203 (передруковано у кн. : Наш Лукаш : Спогади у 2-х книгах / Упоряд. Л. Череватенко. — Книга 1. — К.: Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2009. — С. 526—532).
- Казкова мандрівка від Заходу до Сходу (передмова до казок Вільгельма Гауфа)
- Універсальна енциклопедія «Черкащина» / Упоряд. Віктор Жадько. — К., 2010. — С. 717.
- Відійшов у вічність Євген Попович
- Всесвіт: Некролог
- Помер перекладач Євген Попович
- «Ціле життя вчуся мови…» [інтерв'ю Людмили Таран з Євгеном Поповичем, 1996 р.] / Л. Таран // Дивослово. — 2010. — № 6. — С. 51—55.
- Кирпа Г. «Для нас слово було чарівним мечем…» // Слово Просвіти. — 2013. — 27 червня—3 липня. — С. 12.
|