Реакція Гріньяра — Вікіпедія
Реакція Гріньяра | |
Названо на честь | Віктор Гріньяр |
---|---|
![]() |
Реа́кція Грінья́ра — металоорганічна хімічна реакція, в якій арил- або алкілмагнійгалогеніди (також відомі як реактиви Гріньяра) діють як нуклеофіли, атакуючи електрофільні атоми Карбону з утворенням вуглець—вуглецевого зв'язку. Реакція Гріньяра — важливий метод створення вуглець—вуглецевих зв'язків, а також зв'язків вуглець—гетероатом (P, Sn, B, Si та ін).
Реактиви Гріньяра зазвичай синтезують в абсолютному етері (діетиловий, діаміловий або тетрагідрофурані) реакцією металевого магнію з арил- або алкілгалогенідом (зазвичай застосовують йодиди або броміди, хлориди застосовують рідко, а флуориди до реакції з магнієм не здатні).
Деякі реактиви Гріньяра (наприклад, фенілмагнійбромід) є комерційно доступними у вигляді розчинів у діетиловому етері або тетрагідрофурані.
Також їх отримують трансметалуванням інших металоорганічних сполук (наприклад, літійорганічних).
Метод низькотемпературної співконденсації представляє незвичайні можливості в отриманні реактивів Грін'яра за співконденсації парів магнію із галогенмістячии органічними сполуками, а також для приготування особливо активної магнієвої маси, отримуваної за співконденсації парів магнію із інертним розчинником. Така магнієва маса дає реактиви Грін'яра із найінертнішими галогенпохідними ароматичних сполук. Наприклад, для співконденсації парів магнію із тетрагідрофураном утворюється комплекс, який може бути використаний для синтезу реактивів Грін'яра.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/%D0%9A%D0%B5%D1%80%D1%80%D1%83%D0%BA%D0%BA%D1%83%D1%80%D1%86%D0%BF%D1%86%D1%83%D0%BF%D1%83%D1%86%D0%BF.tif/lossy-page1-494px-%D0%9A%D0%B5%D1%80%D1%80%D1%83%D0%BA%D0%BA%D1%83%D1%80%D1%86%D0%BF%D1%86%D1%83%D0%BF%D1%83%D1%86%D0%BF.tif.jpg)
Представляє інтерес приготування такої ж активної маси нікелю. За співконденсації парів нікелю із тетрагідрофураном утворюється стабільний адукт, який є добрим реагентом для зв'язування алкілгалогенідів.
Утворювані у реакціях співконденсації із атомарними металами комплекси часто є добрими каталізаторами різних процесів. Використання цього методу дозволяє отримувати еталонні речовини, необхідні для аналізу різних сумішей металорганічних сполук, а також для отримання точних спектральних й інших характеристик різних речовин[1].
Реакції з карбонільними сполуками:
Реакції з іншими електрофілами:
Приєднання за кратними вуглець-вуглецевими зв'язками. За звичайних умов реактиви Гріньяра по кратних зв'язках не приєднуються. Реакція відбувається за активації (наприклад, CF2=CF2) За участі алілмагнійгалогенідів або в реакціях внутрішньомолекулярного приєднання іноді можуть брати участь і неактивовані кратні зв'язки, наприклад:
- Глосарій термінів з хімії / укладачі: Й. Опейда, О. Швайка ; Ін-т фізико-органічної хімії та вуглехімії ім. Л. М. Литвиненка НАН України, Донецький національний університет. — Донецьк : Вебер, 2008. — 738 с. — ISBN 978-966-335-206-0.
- Шабаров Ю. С. Органическая химия: В 2-х кн. — М. : Химия, 1994. — 352 с.: ил. ISBN 5-7245-0991-1 (рос.)
- ↑ Г.А.Домрачев, В.Д.Зиновьев - Реакции переходных металлов в атомарном состоянии.
![]() | Це незавершена стаття з хімії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |