Соломон Берк — Вікіпедія
Соломон Берк | |
---|---|
англ. Solomon Burke | |
![]() | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | англ. James Solomon McDonald |
Дата народження | 21 березня 1940 |
Місце народження | Філадельфія, Пенсільванія |
Дата смерті | 10 жовтня 2010 (70 років) |
Місце смерті | Гарлемермер, Північна Голландія, Нідерланди |
Поховання | Меморіальний парк «Форест-Ловн» (Голлівуд-Гілз) |
Роки активності | 1955–2010 |
Громадянство | США |
Національність | афроамериканці[1] |
Професії | співак, пастор, гітарист, автор пісень, композитор, студійний музикант |
Освіта | John Bartram High Schoold і Overbrook High Schoold |
Інструменти | вокал |
Жанри | ґоспел, соул, блюз |
Псевдоніми | король рок-н-соул, велика душа |
Лейбли | Apollo Recordsd, Bell Records, Atlantic Records, Black Top Recordsd, Chess Records, Dunhill[d] і Fat Possum Recordsd |
Нагороди | |
Діти | Solomon Burke Jrd |
thekingsolomonburke.com | |
![]() |
Соломон Берк (англ. Solomon Burke, 21 березня 1940 — 10 жовтня 2010) — американський співак і автор пісень у стилях ґоспел, соул і блюз, розвинув власну неповтору манеру тоді, коли R&B та рок ще тільки робили перші кроки, член престижної Зали слави рок-н-ролу.
У 2003 році удостоєний премії «Греммі» в номінації «Найкращий сучасний блюзовий альбом» за Don't Give Up On Me.
- 1960: Solomon Burke (Atlantic)
- 1963: If You Need Me (Atlantic)
- 1964: Blues Before Sunrise (Grand Prix Series) з Реєм Чарлзом
- 1964: Rock 'N Soul (Atlantic)
- 1968: King Solomon (Atlantic)
- 1968: I Wish I Knew (Atlantic)
- 1969: Proud Mary (Bell)
- 1971: Electronic Magnetism (MGM)
- 1972: Cool Breeze (MGM)
- 1972: We're Almost Home (MGM)
- 1974: I Have a Dream (ABC)
- 2002: Don't Give Up On Me (Fat Possum)
- Берк на сайті Зали слави рок-н-ролу [Архівовано 3 жовтня 2010 у Wayback Machine.]
- ↑ BlackPast.org — 2004.