Чак Беррі — Вікіпедія
Чак Беррі | |
---|---|
англ. Chuck Berry англ. Charles Edward Berry | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | Чарльз Едвард Андерсон Беррі |
Дата народження | 18 жовтня 1926 |
Місце народження | Сент-Луїс, Міссурі |
Дата смерті | 18 березня 2017 (90 років) |
Місце смерті | Сент-Чарлз, Міссурі |
Причина смерті | інфаркт міокарда |
Роки активності | 1953 — 2017 |
Громадянство | ![]() |
Національність | афроамериканці[1][2] |
Віросповідання | баптизм |
Професії | гітарист, автор-виконавець, співак, композитор, ресторатор, студійний музикант |
Освіта | Sumner High School and auditoriumd і Sumner High Schoold |
Співацький голос | тенор |
Інструменти | гітара[3], Gibson ES-335d, Fender Telecaster, Fender Stratocaster і вокал[d][3] |
Жанр | рок-н-рол |
Членство | Chuck Berry & His Combod |
Лейбл | Chess, Mercury, Atco |
Нагороди | |
Діти (4) | Ingrid Berryd |
www.ChuckBerry.com | |
![]() ![]() |
Чак Беррі (англ. Chuck Berry; 18 жовтня 1926, Сент-Луїс, Міссурі — 18 березня 2017, Сент-Чарлз, Міссурі) — американський музикант, пісенний композитор, вокаліст, піонер рок-н-ролу.
Народився у афро-американській сім'ї середнього достатку як Чарльз Едвард Андерсон Беррі (англ. Charles Edward Anderson Berry). У віці 18 років був заарештований за пограбування трьох магазинів і викрадення машини. У в'язниці грав на гітарі в тюремній самодіяльності, був достроково звільненим за зразкову поведінку. По чо́му працював на автозаводі, а вечорами підробляв у клубах музикантом.
Професійну кар'єру розпочав у 1953 році[4]. Успіх його музичної кар'єри можна віднести до знайомства у 1955 з продюсером Леонардом Чесом[en], власником фірми звукозапису «Чес рекордс» (англ. «Chess Records»). Його перша пісня, записана цією фірмою звукозапису — «Мейбелін» (англ. «Maybellene»), яка поєднувала енергію рок-н-ролу зі стилістикою кантрі, — зайняла першу сходинку у хіт-параді США і принесла Чакові славу.
Чак Беррі вважається творцем нового напрямку: його творчість і техніка гри на гітарі — пружний ритм, домінантна роль електрогітари та характерний вільний спосіб поведінки на сцені, — вирізняли його від сучасників. Йому також належить і композиційний спосіб, коли пісня починається вступом, що складається з короткого рифу, зіграного соло на електрогітарі. Звучання та сценічний імідж Чака Беррі надихнули багато британських рок-гуртів, у тому числі The Beatles і The Rolling Stones.
До найбільших хітів Чак Беррі — а разом із тим і рок-стандартів — відносять такі композиції: Roll Over Beethoven, Thirty Days, Too Much Monkey Business, Brown Eyed Handsome Man, You Can't Catch Me, School Day, Carol, Back in the U.S.A., Little Queenie, Memphis Tennessee, Johnny B. Goode i Rock and Roll Music.
В Україні найпопулярніший його хіт Johnny B. Goode, відомий для більшості українців з фільму Назад у майбутнє. Ця пісня стала візитівкою всієї франшизи фільмів.
У 1986 році Чак Беррі серед перших був занесений до Зали слави рок-н-ролу , а в 2003 він, за версією журналу «Rolling Stone», посів шосту сходинку в списку 100 найкращих гітаристів усіх часів.
У 2004 році музикант посів п'яте місце в рейтингу 50 найбільших виконавців усіх часів, за версією журналу «Rolling Stone»[4].
(Увага: подано лише студійні альбоми)
|
|
У 2016 році Чак Беррі оголосив, що випустить новий альбом присвячений дружині, з якою прожив багато десятиліть. Альбом вийде у 2017 році[4].
- Його ім'я вибите на Алеї Слави у Голлівуді.
- Його пісня «Johnny B. Goode» звучить у трилогії фільмів «Назад у майбутнє».
- Його пісня «You Never Can Tell» звучить у фільмі «Кримінальне чтиво»
- Його пісня «No particular place to go» звучить у фільмі «Сержант Білко»
- ↑ BlackPast.org — 2004.
- ↑ Southern E. Biographical Dictionary of Afro-American and African Musicians — Greenwood Publishing Group, 1982.
- ↑ а б Montreux Jazz Festival Database
- ↑ а б в Помер один із батьків рок-н-ролу Чак Беррі. [Архівовано 19 березня 2017 у Wayback Machine.] BBC Україна. 19 березня, 2017 рік.
- Леонід Кудряшов. Друге ім'я рок-н-ролу // «Молода гвардія» (Київ). — 1991. — 7 вересня. — Стор. 3.
- www.ChuckBerry.com Чак Беррі [Архівовано 12 лютого 2009 у Wayback Machine.]