1-й окремий штурмовий батальйон імені Дмитра Коцюбайла — Вікіпедія
1-й окремий штурмовий батальйон ім. Героя України Дмитра Коцюбайла «Да Вінчі» (2023—дотепер) 1-й окремий батальйон 1-й механізований батальйон «Вовки Да Вінчі» 1-ша окрема штурмова рота ДУК (2014—2022) | |
---|---|
![]() Нарукавний знак батальйону | |
Засновано | 20 січня 2014 |
Країна | ![]() |
Вид | ![]() |
У складі | 67 ОМБр |
Гарнізон/Штаб | Донецька область, Авдіївка |
Гасло | Домінуй! Відвойовуй! |
Війни/битви | Російсько-українська війна |
Вебсайт | 1bat.com.ua |
Командування | |
Поточний командувач | Капустяк Юрій Володимирович |
Визначні командувачі | Коцюбайло Дмитро Іванович |
1-й окремий штурмовий батальйон імені Дмитра Коцюбайла «Да Вінчі» (або просто батальйон «Да Вінчі»)[1] — військове формування Сухопутних військ Збройних сил України у складі 67 окремої механізованої бригади (ДУК ПС). Названий посмертно на честь засновника й командира батальйону впродовж 2014—2023 років Дмитра Коцюбайла на псевдо «Да Вінчі», який загинув у березні 2023 року в битві за Бахмут.
Підрозділ брав участь у боях на Донеччині та Луганщині: у Авдіївці, Пісках, Карлівці, під Савур-Могилою, Старогнатівкою, Степанівкою. Також підрозділ брав участь у Харківському контрнаступі, у звільненні Куп'янська, Балаклії, Ізюму, Синьківки. Брали участь в обороні «Дороги смерті» поблизу Хромового, боях за Бахмут, Соледар, Кліщіївку, Часів Яр, Серебрянку, Берестове; на Луганщині — у боях за Кремінну, Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Білогорівку.
На початку лютого 2024 року частина бійців перейшла до 59 ОМПБр імені Якова Гандзюка як батальйон «Вовки Да Вінчі» під керівництвом Сергія Філімонова.[2]
- 2014 — 1-ша окрема штурмова рота Добровольчого Українського Корпусу;
- 2022 — 1-й механізований батальйон «Вовки Да Вінчі»[3][4];
- з 1 липня 2023 — 1-й окремий батальйон «Вовки Да Вінчі» імені Дмитра Коцюбайла[5][уточнити].
20 січня 2014 створена 1-ша штурмова рота, яка входила до 5-го батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор». Відтоді перебуває в зоні бойових дій на сході України[6][7].
17 березня 2016 року Дмитро Коцюбайло призначений командиром 1-ї окремої штурмової роти «Вовки Да Вінчі» Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор»[8].
30 листопада 2021 року командир підрозділу Дмитро Коцюбайло («Да Вінчі») отримав звання Герой України[6].
Підрозділ брав участь у боях за Карлівку, Авдіївку, Савур-Могилу, Піски, ДАП, Старогнатівку[9]. Під командуванням «Да Вінчі» підрозділ набув слави одного з найефективніших та найпрофесійніших у країні[10].
У 2022 році підрозділ був доукомплектований до розміру батальйону та перепідпорядкований 67-й окремій механізованій бригаді (ДУК ПС)[11].
Під час повномасштабного російського вторгнення в Україну 2022 року батальйон брав участь у боях за Запоріжжя, Київ, Білогорівку, Херсонщину та контрнаступі на Харківщині[12][13][14].
Підрозділ брав участь у звільненні Куп'янська, Балаклії, Ізюму, Синьківки. Брали участь в обороні поблизу Хромового, боях за Бахмут, Соледар, Кліщіївку, Часів Яр, Серебрянку, Берестове; на Луганщині — у боях за Кремінну, Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Білогорівку.
7 березня 2023 року батальйон втратив свого комбата Да Вінчі в боях за Бахмут[15]. Після загибелі командира Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла 1 ОШБ у складі 67 ОМБР ДУК очолив Юрій Капустяк.[16]
З 1 липня 2023 року 1-й окремий штурмовий батальйон в складі 67 окремої механізованої бригади (ДУК ПС) носить ім'я Героя України Дмитра Коцюбайла, друга Да Вінчі[5].
6 лютого 2024 Сергій Філімонов та Аліна Михайлова заявили про вихід частини бійців батальйону зі складу 67 окремої механізованої бригади (ДУК ПС) і перехід у склад 59-та окремої мотопіхотної бригади як батальйон «Вовки Да Вінчі» під командуванням Сергія Філімонова.[2][17]
Таким чином зараз існують[2][17]:
- 1-й окремий штурмовий батальйон у складі 67 ОМБр ДУК ПС, який беззмінно очолює Юрій Капустяк.
- 108-й ОМБ «Вовки Да Вінчі» в складі 59-та ОМБр, під командуванням Сергія Філімонова, що не входить до ДУК ПС
15 квітня 2024 року на офіційній сторінці Сухопутних військ ЗСУ у соціальній мережі Фейсбук з'явилось повідомлення про рішення командування виокремити штурмовий батальйон в окрему військову частину [18].
3 травня 2024 тимчасово виконуючий обов'язки командира батальйону Дмитро Філатов (друг "Перун") підписав наказ про заснування почесної відзнаки "Хрест Да Вінчі" [19][20].
Наприкінці травня 2024 року стало відомо, що батальйон мобілізував до свого складу певну кількість засуджених. [21]
- молодший лейтенант Дмитро Коцюбайло (17.03.2016 — 07.03.2023)[4][6][22].
- майор Юрій Капустяк (07.03.2023 — лютий 2024)[5]
- лейтенант Дмитро Філатов (друг "Перун") (лютий 2024 — дотепер) т.в.о. [19][20]
- майор Олег Лотоцький — начальник штабу 1-го батальйону 67-ї бригади[5]
- Офіційний веб-сайт 1 ОШБ «Да Вінчі»
- Офіційна сторінка у Facebook
- Офіційна сторінка у Instagram
- Офіційна сторінка у X (Twitter)
- Офіційна спільнота у Telegram
- Нарукавний знак першої окремої штурмової роти ДУК ПС «Вовки Да Вінчі» (2015-2022)
- Нарукавний знак батальйону «Вовки Да Вінчі» (2022-2023)
- Нарукавний знак 1-ї батальйону "Да Вінчі" (2024)
Почесна нагорода «Хрест Да Вінчі»
[ред. | ред. код]- Нагрудний знак у вигляді сталевого хреста призначений для нагородження військовослужбовців усіх родів військ, силових відомств, служб, департаментів та представників збройних добровольчих формувань.
- Нагрудним знаком у вигляді бронзового хреста нагороджуються волонтери, працівники оборонного сектору та представники активного мілітаризованого сегменту українського громадянського суспільства.
Дмитро Савченко («Філософ») «ВОВКИ ДА ВІНЧІ. Стисла історія становлення та ідейна навігація 1-го Окремого Штурмового Батальйону». — Київ: Видавництво «Залізний тато», 2023[23]
- ↑ 1-й ОШБ ДУК ПС ім. Дмитра Коцюбайла. 1bat.com.ua (uk-ua) . Процитовано 11 червня 2024.
- ↑ а б в Собенко, Надія (6 лютого 2024). Сергій Філімонов заявив, що став командиром батальйону "Вовків Да Вінчі" у складі 59 ОМБ. Суспільне Новини. Архів оригіналу за 6 лютого 2024.
- ↑ Вовки «Да Вінчі» — останній підрозділ народної ініціативи[недоступне посилання] // Останній бастіон. — 2022. — 15 серпня.
- ↑ а б Коцюбайло Дмитро Іванович / О. С. Іщенко // Енциклопедія Сучасної України [Електронний ресурс] / Редкол.: І. М. Дзюба, А. І. Жуковський, М. Г. Железняк [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2022.
- ↑ а б в г Кіртока, Віолетта (2 липня 2023). Командир 1-го батальйону 67-ої бригади Юрій Капустяк, позивний Капуста: "З 1 липня наш підрозділ носитиме ім'я Героя України Дмитра Коцюбайла, друга Да Вінчі". Цензор.нет. Архів оригіналу за 13 липня 2023. Процитовано 15 жовтня 2023.
- ↑ а б в 67th Mechanized Brigade. Da Vinci Wolves. MilitaryLand (англ.). Процитовано 28 лютого 2023.
- ↑ Добровольський підрозділ «Вовки Да Вінчі», розрісся вже до розміру батальйону — командир Дмитро Коцюбайло // Pravda. — 2023. — 28 січня.
- ↑ ДОБРОВОЛЬЧИЙ ПІДРОЗДІЛ “ВОВКИ ДА ВІНЧІ”, РОЗРІССЯ ВЖЕ ДО РОЗМІРУ БАТАЛЬЙОНУ – КОМАНДИР ДМИТРО КОЦЮБАЙЛО.
- ↑ https://web.archive.org/web/20211229112631/https://militaryland.net/ukraine/volunteer-corps/1st-assault-company/
- ↑ Правила героя. Що зробило лейтенанта Дмитра Коцюбайла (Да Вінчі) легендою української армії — Forbes.ua. forbes.ua (укр.). 26 квітня 2023. Процитовано 8 лютого 2024.
- ↑ Ground Forces of Ukraine. 67th Mechanized Brigade (англ.). Процитовано 28 лютого 2023.
- ↑ Б. Макалюк. Я на війні з 18 років: історія військового Да Вінчі, який брав участь у звільненні Балаклії // Вікна. — 2022. — 21 грудня.
- ↑ А. Федченко. «Ідемо правильним курсом, наступного року звільнимо Крим». Прогнози Героя України Дмитра Коцюбайла «Да Вінчі» // Новинарня. — 2022. — 16 грудня.
- ↑ Т. Федоркова. «Мотивує те, що нас чекають»: Аліна Михайлова з підрозділу «Вовки да Вінчі» — про звільнення Харківщини // Суспільне Новини. — 2022. — 27 жовтня.
- ↑ Цензор.НЕТ. На Донбасі загинув Герой України, легендарний доброволець Дмитро Коцюбайло (Да Вінчі), - Зеленський."ВІДЕО. Цензор.НЕТ (укр.). Процитовано 7 березня 2023.
- ↑ Facebook. www.facebook.com. Процитовано 6 лютого 2024.
- ↑ а б Сергій Філімонов заявив, що очолив батальйон Вовки Да Вінчі. Позиція батальйону. espreso.tv (укр.). Архів оригіналу за 8 лютого 2024. Процитовано 1 березня 2024.
- ↑ Ухвалено рішення про виокремлення штурмового батальйону 67-ї ОМБр в окрему штурмову військову частину, — Сухопутні війська ЗСУ, сайт Цензор.нет, 15.04.2024 року.
- ↑ а б “Хрест Да Вінчі”: 1 ОШБ презентував почесну відзнаку на честь полеглого командира Дмитра Коцюбайла.
- ↑ а б "ХРЕСТ ДА ВІНЧІ": БАТАЛЬЙОН ЗАГИБЛОГО ДМИТРА КОЦЮБАЙЛА ПРЕЗЕНТУВАВ ПОЧЕСНУ ВІДЗНАКУ – ХТО МОЖЕ ОТРИМАТИ.
- ↑ БАТАЛЬЙОН «ВОВКИ ДА ВІНЧІ» ПОЧАВ МОБІЛІЗУВАТИ ЗАСУДЖЕНИХ
- ↑ Командири, до перемоги! // Суспільне Новини.
- ↑ У видавництві “Залізний тато” вийшла друком книга “Вовки Да Вінчі”
![]() | |
---|---|
![]() | Потужна штурмова рота «Вовки Да Вінчі» на фронті / Михайлова про дії на початку війни на YouTube // 24 канал. — 2022. — 9 липня. |
![]() | Штурмові дії та артилерія — війна на Харківщині на YouTube // Телебачення Торонто. — 2022. — 27 жовтня. |
![]() | Наступ на Харківщині: репортаж з позицій артилеристів на YouTube // Телебачення Торонто. — 2022. — 22 жовтня. |
1-й окремий штурмовий батальйон імені Дмитра Коцюбайла у соцмережі «Facebook»
- Обліковий запис 1-й окремий штурмовий батальйон імені Дмитра Коцюбайла в інстаграмі відсутній у Вікіданих
- І. Фаріон. За Україну «друг Да Вінчі» воює із вовчою хваткою // Високий замок. — 2020. — 10 грудня.
![]() | Це незавершена стаття про військові формування. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |