2С-06-6 — Вікіпедія
2С-06-6 — типовий проєкт цегляного будинка культури на 1200 місць із кінозалом на 300 місць. Розроблений у 1966 році ЦНДІЕП видовищних будівель і спортивних споруд ім. Б. С. Мезенцева (Москва) в майстерні № 1, архітектори М. Бубнов, В. Давиденко, І. Билінкин, Г. Горлишков, Н. Шебалина, Н. Рогачева; інженери М. Клюшкин і Т. Тихомирова. Варіянт 2С-06-6.69 розроблений у 1969 році. Реалізовано, зокрема, і в містах України.
1–2–3 поверхи. Площа забудови 43200 м², корисна 8132 м². Крок колон 6 м, розміри в осях основного об'єму: 33×96 м, з пристройкою складу 42×96 м, спортзалу, винесеного в окремий об'єм — 18×36 м, глибина зі спортзалом 75 м. Висота основного об'єму 10,1–13,7 м, сценічної частини 27 м.
Характерною рисою є з висотна сценічна частина несиметрична головного фасаду праворуч.
- Миколаїв, ПК суднобудівельників, 1967, нині обласний ПК
- ПК Харківського тракторного заводу, 1966–1968, переробка проекта Ф. М. Коваленко, Е. Н. Бельман , І. П. Самохвалова
- ПК «Росава», Біла Церква, 1978
- Кременчук, міський ПК, 1966—1972, архітектор О. Вишинський
- ПК «Жовтень», Костянтинівка, 1976
- ПК Лозовського ковальсько-механічного заводу, 1977, нині міський ПК, зруйнований Армією Росії
- ПК «Металург» Маріюпільського металургійного комбінату, 1982
- ПК «Дружба» Одеського припортового заводу, Южне, 1988
- Рубіжне, міський ПК
Окрім вищенаведених будівлі в Запоріжжі (ПК Трансформаторного завода, 1970; ПК Дніпроспецсталі, 1977—1978), Кам'янському (ПК хіміков, 1970, архітектор І. Власенко), Тернополі («Березіль» ім. Курбаса, 1977), тощо.