Береза паперова — Вікіпедія
Береза паперова | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Евдикоти (Eudicots) |
Клада: | Розиди (Rosids) |
Порядок: | Букоцвіті (Fagales) |
Родина: | Березові (Betulaceae) |
Рід: | Береза (Betula) |
Підрід: | Betula subg. Betula |
Вид: | Береза паперова (B. papyrifera) |
Біноміальна назва | |
Betula papyrifera | |
Синоніми | |
|
Береза паперова (Betula papyrifera) — листяне дерево роду береза (Betula).
Листопадне дерево середнього розміру зазвичай до 20 м (максимум до 40 м) у висоту зі стовбуром до 75 сантиметрів у діаметрі. В лісах, як правило, має один стовбур, але при вирощуванні як ландшафтна рослина може розвивати кілька стовбурів або розгалужуватися близько до землі.
Береза паперова зазвичай доволі недовговічна. Погано переносить спеку та вологість і може жити лише 30 років у зонах від шостої та вище, тоді як в регіонах з холоднішим кліматом може рости понад 100 років. Добре росте на багатьох типах ґрунтів.
Дерево відоме своєю корою, що утворюється шарами. У старих берез вона іноді розтріскується і відшаровується тонкими стрічками. Кора берез містить водовідштовхувальну речовину суберин.
Скидає листя на зиму.
У природних умовах зростає у листяних та хвойних лісах, на околицях боліт, долинах річок у помірній зоні США та Канади. Культивується в Західній Європі.
Індіанці споруджували з кори цього дерева (березовий луб) каное, дахи для осель і навіть посуд. Взимку гілки цього дерева є основним кормом для лосів.
- Ліс з берези паперової
- Кора
- Сережки
- Листя
- Ліс. — К.: Махаон-Україна, 2008. — 304 с., іл. — С. 133.
![]() | Це незавершена стаття про квіткові рослини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |