Каландрита мала — Вікіпедія
Каландрита мала | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Stigmatura napensis Chapman, 1926[2] | ||||||||||||||||
![]() Ареал підвиду S. n. napensis | ||||||||||||||||
Підвиди | ||||||||||||||||
(Див. текст) | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Каландри́та мала[3] (Stigmatura napensis) — вид горобцеподібних птахів родини тиранових (Tyrannidae). Мешкає в Центральній і Південній Америці.
Довжина птаха становить 13,5 см. Верхня частина тіла сірувато-оливкова, над очима жовті «брови», через очі проходять чорнуваті смуги. Крила і хвіст темно-сірі, пера на крилах мають широкі білі краї. Хвіст направлений догори, поцяткований жовтувато-білими плямками, на кінці білий. Нижня частина тіла жовта. У представників підвиду S. n. bahiae верхня частина тіла більш тьмяна, коричнева, нижня частина тіла охриста.
Виділяють два підвиди:[4]
- S. n. napensis Chapman, 1926 — долини Амазонки та її приток (Мадейра, Тапажос, Напо, Журуа) і долина Ориноко на заході Венесуели;
- S. n. bahiae Chapman, 1926 — Північно-Східна Бразилія.
Деякі дослідники виділяють підвид S. n. bahiae у окремий вид Stigmatura bahiae[5].
Малі каландрити мешкають в Колумбії, Венесуелі, Бразилії і Еквадорі, Перу. Вони живуть у вологих чагарникових заростях Амазонії та на річкових островах, а також у сухих чагарникових заростях каатинги. Зустрічаються парами або невеликими зграйками. Живляться комахами, яких шукають серед рослинності та на землі. Гніздо чашоподібне, робиться з гілочок, розміщується в чагарниках.
- ↑ BirdLife International (2016). Stigmatura napensis. Архів оригіналу за 21 квітня 2021. Процитовано 7 квітня 2022.
- ↑ Chapman, Frank M. (1926). Descriptions of New Birds from Bolivia, Peru, Ecuador, and Brazil. American Museum Novitates (231): 3. Архів оригіналу за 24 червня 2021. Процитовано 7 квітня 2022.
- ↑ Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — ISBN 978-617-7553-34-1.
- ↑ Gill, Frank; Donsker, David, ред. (2021). Tyrant flycatchers. World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 4 травня 2014. Процитовано 07 квітня 2022.
- ↑ BirdLife International (2016). Stigmatura bahiae. Архів оригіналу за 8 травня 2021. Процитовано 7 квітня 2022.
![]() | Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |