V. Knut dán király – Wikipédia
V. Knut | |
![]() | |
Dánia királya | |
Uralkodási ideje | |
1146 – 1157 | |
Elődje | III. Erik |
Utódja | I. Valdemár |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | House of Estridsen |
Született | kb. 1129 |
Elhunyt | 1157. augusztus 9. (28 évesen) Roskilde |
Édesapja | I. Magnus svéd király |
Édesanyja | Richeza Piast |
Testvére(i) |
|
Házastársa | Helena Sverkersdotter |
Gyermekei |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz V. Knut témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
V. Knut (dánul: Knud V Magnussen) (kb. 1129 – 1157. augusztus 9.) Dánia királya.[1] Párhuzamosan uralkodott III. Svenddel és I. Valdemárral.
Élete
[szerkesztés]Knut 1129 körül született, apja I. Magnus svéd király volt, nagyapja pedig Niels dán uralkodó. III. Erik király 1146-os lemondása után a jütlandi nemesek Knutot kiáltották ki Dánia királyává, míg az ország nyugati része III. Svendet választotta meg.
Az ezután következő trónviszályban a két király hiábavalóan próbálta a másikat kiszorítani az országból. 1147-ben a két ellenfél fegyverszünetet kötött és közösen indultak a vendek elleni keresztes hadjáratra, de a kölcsönös bizalmatlanság miatt hamarosan újra fellángolt közöttük a harc.[2] 1150-ben Svend és unokatestvére, Valdemár legyőzte Knutot Jütlandon, aki apósához, I. Sverker svéd királyhoz menekült. Knut többször is sikertelenül próbált visszatérni, végül a német-római császárhoz, előbb III. Konrádhoz, majd annak halála után Barbarossa Frigyeshez fordult jogai érvényesítéséért. A császár egy kompromisszumos megoldással III. Svendet elsődleges uralkodóként határozta meg, de Knut is jelentős jogokat és területeket kapott volna. Svend elfogadta a megállapodást, de a gyakorlatban Knut csak jelentéktelen területek fölött rendelkezhetett.
Knut ezután szövetséget kötött Sverker királlyal és Valdemárral, aki eljegyezte Zsófiát, Knut féltestvérét. 1154-ben sikeresen elűzték Svendet, aki Németországba menekült. Knut és Valdemár közösen uralkodott. 1157-ben Svend német csapatokkal visszatért, és a dán nemesek nyomására, akiknek elege volt már a polgárháborúból, újabb kompromisszumot dolgoztak ki.[3] Az országot három részre osztották, és mindhárom király kapott egy területet. Knut így Sjælland uralkodója lett. Az egyezséget 1157. augusztus 9-én Roskildében egy lakomával pecsételték meg, melynek során Svend megpróbálta meggyilkoltatni vetélytársait. Valdemár elmenekült, de Knutot Svend harcosai megölték.
Családja
[szerkesztés]Halála előtt egy évvel Knut feleségül vette Helenát, a svéd király lányát. Gyermekük nem született, de Knutnak több házasságon kívüli gyereke volt:
- Aarhusi Szent Niels, szerzetesként élt, de hivatalosan nem avattál szentté (†1180)
- Knut
- Valdemár, schleswigi püspök és brémai érsek
- Brigitte (vagy Jutta), feleségül ment Bernhard anhalti grófhoz
- Hildegard, feleségül ment I. Jaromar rügeni herceghez
- Ingerd, feleségül ment II. Kazimirhoz, Pomeránia hercegéhez
Források
[szerkesztés]- ↑ Monarkiet i Danmark – Kongerækken. [2009. november 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 20.)
- ↑ Carl Frederik Bricka (ed.), Dansk Biografisk Lexikon, vol. IX [Jyde – Køtschau], 1895. "Knud (Magnussen)", Hans Olrik, pp.263–264.
- ↑ Knud 5. Magnussen at Gyldendals Åbne Encyklopædi
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Canute V of Denmark című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Előző uralkodó: III. Erik | Következő uralkodó: I. Valdemár |