Гінухська мова — Вікіпедія
Гінухська мова | |
---|---|
гьинузас мец | |
Поширена в | Азербайджан, Росія |
Регіон | Дагестан |
Носії | 500-600 |
Класифікація | Північно-кавказька сім'я |
Офіційний статус | |
Коди мови | |
ISO 639-1 | немає |
ISO 639-2 | cau |
ISO 639-3 | gin |
Гінухська мова (самоназва: гьинузас мец) — одна з малих мов Дагестану.
Гінухською володіють близько 500 осіб, переважно в селі Генух Цунтинського району Дагестану.
Мова є безписемною. Діалектів не має.
Фонетика мови включає 11 голосних та 33 приголосних звуки. Голосні а і е можуть фарингалізовуватися.
Іменники поділяються на 5 класів. Множина утворюється додаванням закінчення -бе.
Гінухська мова є ергативною з численними аглютинаціями. Часи утворюються за допомогою афіксів. Зокрема, суфікс -хо позначає теперішній час. Суфікс -н позначає майбутній час в першій особі та -с в інших. Минулий завершений час утворюється за допомогою суфікса -с або -ш, а минулий незавершений суфіксом -но.
На відміну від інших кавказьких мов, гінухська (як і бежтинська) має десятинну систему числівника.
Перші відомості про мову зібрав білоруський етнограф А.К. Сєржпутовський. Гінухська мова є близькою до цезької, і раніше вважалася її діалектом. Відмінність від цезької довів Є.А. Бокарєв.
- Бібліографія з гінухської мови
- Гінухська мова на www.ethnologue.com [Архівовано 23 лютого 2010 у Wayback Machine.]