Далекосхідний військовий округ — Вікіпедія
Далекосхідний військовий округ | |
---|---|
![]() Емблема Далекосхідного військового округа | |
На службі | 17 травня 1935–2010 |
Країна | ![]() ![]() |
Вид | ![]() |
Чисельність | військовий округ |
У складі | ![]() |
Війни/битви | Битва на озері Хасан, Радянсько-японська війна |
Командування | |
Поточний командувач | генерал-полковник Салюков Олег Леонідович |
![]() |
Далекосхі́дний військо́вий о́круг (ДВО) — військовий округ Збройних сил Радянського Союзу та Збройних сил Російської Федерації який існував з 1935 по 2010, кілька разів переформатовувався при існуванні й в результаті передав свої частини у новостворений Східний військовий округ.
Командування військового округу знаходилось у Хабаровську.
Округ утворено 1935 року на основі Особої Червонопрапорної Далекосхідної армії (ОЧДСА) на території Далекосхідного краю. Управління розташовувалося у Хабаровську[1]. Командувачем військами округу був Василь Блюхер, членом військової ради — Лазар Аронштам, начальником штабу — Кирило Мерецков. 1938 року округ перетворено на Далекосхідний фронт.
Цей розділ не містить посилань на джерела. |
1945 року округ було відновлено на основі 2-го Далекосхідного фронту на території Камчатської й Сахалінської областей, Курильських островах, частині Приморського краю, кількох районів Нижньо-Амурської області з управлінням у Южно-Сахалінську[1]. 1946 року до округу передано частину Магаданської області; 1947 року — частину скасованого Забайкальсько-Амурського військового округу; 1953 року — територія Приморського військового округу.
У 1947—1953 роках ДВО перебував під стратегічним керуванням Головного командування військ Далекого Сходу.
1953 року округ було переформовано на Далекосхідний військовий округ 3-го й останнього формування.
Командували округом генерал армії Максим Пуркаєв (1945—1947) і генерал-полковник Микола Крилов (1947—1953).
Цей розділ не містить посилань на джерела. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/f/f6/Flag_of_Military_District_Commander_of_the_Russian_Federation.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/MS-1_Khabarovsk.jpg/300px-MS-1_Khabarovsk.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Milit_Museum_Khabarovsk.jpg/300px-Milit_Museum_Khabarovsk.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/%D0%A5%D0%B0%D0%B1%D0%B0%D1%80%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%2C_301-%D0%B9_%D0%BE%D0%BA%D1%80%D1%83%D0%B6%D0%BD%D0%BE%D0%B9_%D0%B2%D0%BE%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8B%D0%B9_%D0%B3%D0%BE%D1%81%D0%BF%D0%B8%D1%82%D0%B0%D0%BB%D1%8C.jpg/300px-%D0%A5%D0%B0%D0%B1%D0%B0%D1%80%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%2C_301-%D0%B9_%D0%BE%D0%BA%D1%80%D1%83%D0%B6%D0%BD%D0%BE%D0%B9_%D0%B2%D0%BE%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8B%D0%B9_%D0%B3%D0%BE%D1%81%D0%BF%D0%B8%D1%82%D0%B0%D0%BB%D1%8C.jpg)
1953 року створено Далекосхідний військовий округ з управління на основі скасованого Головного командування військ Далекого Сходу (ГКВДС) у Хабаровську. 1967 року округу передано від ГКВДС Орден Червоного прапору[1]. У 1979—1992 стратегічне керівництво округом виконувало відновлене ГКВДС.
7 травня 1992 року ДВО увійшов до складу Збройних сил РФ.
Територія округу охоплювала Хабаровський та Приморський краї, Амурську, Камчатську, Магаданську та Сахалінську області, Єврейську автономну область, Чукотський автономний округ, республіку Саха (передана і скасованого 1998 року Забайкальського військового округу).
2010 року ДВО було скасовано та його частини передано у новоутворений Східний військовий округ.
Командуючі округу: маршал Родіон Малиновський (1953—1956), генерал армії Валентин Пеньковський (1956—1961), генерал армії Яків Крейзер (1961—1963), генерал армії Іван Павловський (1963—1967), генерал-полковник танкових військ Олег Лосик (1967—1969), генерал-полковник Володимир Толубко (1969—1972), генерал-полковник Василь Петров (1972—1976), генерал-полковник Іван Третьяк (1976—1984), генерал армії Дмитро Язов (1984—1987), генерал-полковник Михайло Мойсеєв (1987—1988), генерал-полковник Віктор Новожилов (1988—1992), генерал-полковник Віктор Чечеватов (1992—1999), генерал армії Юрій Якубов (1999—2006), генерал-полковник Володимир Булгаков (2006—2008), генерал-полковник Олег Салюков (2008—2010).
Цей розділ не містить посилань на джерела. |
На 1988 рік у наземних силах округу перебували 4 армії (5-та, 15-та, 35-та, 51-ша), 25-й й 43-й армійські корпуси, з'єднання центрального та окружного підпорядкування; у повітряних силах — 1-ша повітряна армія, у ППО — 11-та армія ВПС і ППО.
На 1990 рік в окрузі налічувалося приблизно 370 тисяч військовослужбовців, 6000 танків, 8700 БТР та БМП, 5800 гармат, мінометів та РСЗВ та 300 гвинтокрилів.[2]
Цей розділ не містить посилань на джерела. |
- Благовіщенське вище танкове командне Червоноправорне училище імені Маршала Радянського Союзу К. П. Мерецкова
- Уссурійське вище військове автомобільне командне училище
- Уссурійське Суворовське військове училище
- Далекосхідне вище військове командне училище імені Маршала Радянського Союзу К. К. Рокоссовського
- Владивосток
- Білогірськ-9
- Переяславка
- Орловка
- Возжаївка
- Гальонки
- Гаровка
- Сокіл-Долинськ
- Петропавловськ-Камчатський
- Завітинськ
- Ключі
- Дзьомгі
- Корсаков
- Кремово (Озерна Падь)
- Монгохто
- Золота Долина
- Новоніжино
- Олексіївка
- Пристань
- Совєтська Гавань (Постова)
- Українка
- Воздвиженка
- Хабаровськ-Центральний
- Хурба
- Центральна Углова
- Чернігівка
- Чугуївка[3]
- ↑ а б в Гражданская война в США — Йокота / [под общ. ред. Н. В. Огаркова]. — М. : Военное изд-во М-ва обороны СССР, 1977. — С. 84—84. — (Советская военная энциклопедия : [в 8 т.] ; 1976—1980, т. 3). (рос.)
- ↑ Феськов, 2013, с. 584.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 4 вересня 2009. Процитовано 12 жовтня 2009.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)