Шодуарівський провулок (Житомир) — Вікіпедія
Шодуарівський провулок![]() | |
---|---|
Населений пункт | Житомир |
Місцевість | Старе місто |
Район | Корольовський |
Історичні відомості | |
Колишні назви | Беккеровський провулок, провулок Третього Інтернаціоналу |
Загальні відомості | |
Протяжність | 220 м |
Поштові індекси | 10008 |
Транспорт | |
Покриття | асфальт |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | r13574678 ↑2692156 ·R (Житомир) |
Мапа | |
Шодуарівський провулок — провулок у Корольовському районі міста Житомира. Назва походить від прізвища мецената, шанованої особи — барона Івана Максиміліановича де Шодуара, чий маєток межував з провулком.
Провулок знаходиться у центральній частині міста, в Старому місті, розпланованому на теренах історичної місцевості Петровська Гора. Поєднує Старий бульвар з вулицею Лермонтовською.
Найближчі зупинки громадського транспорту — тролейбусів та маршрутних таксі — на відстані від 250 м до 350 м.
На плані 1915 року провулок має назву Беккеровський та з'єднує вулиці Лермонтовську та Бульварну[1].
З 1927 провулку надано нову назву — провулок Третього Інтернаціоналу.[2] На плані 1941 року назва провулку — Pekert Weg. Нумерація будинків здійснювалася з Лермонтовської до Бульварної.[3]
Від 1993 року — Шодуарівський провулок. Назва пояснюється тим, що територія маєтку Шодуара межувала з провулком.[2] У радянський період перетворена на парк з атракціонами, а в 1951 році демонтовано палац Шодуара.[4]
За радянських часів праворуч провулку облаштовано Піонерський парк, утворений внаслідок знесення садиби з дохідним будинком статського радника Пратського Івана Григоровича. Пізніше, наприкінці 1960-х, в провулку з'являється атракціон «Веселі Гірки» замість будинку відомого в місті лікаря-терапевта Григорія Карповича Пивоварова.[4]
Забудова, що збереглась, сформована переважно до 1917 року. У провулку розташовані такі пам'ятники архітектури місцевого значення:
- буд. № 16/1 — особняк міського голови Житомира Івана Оскаровича Доманевського, 1904 року побудови[4][5] (охоронний номер 8);
- буд. № 3 — особняк початку XX сторіччя (охоронний номер 187).[6]
Первісний вигляд забудови у тому числі пам'яток місцевого значення, зазнав втрат.
Провулок протяжністю 220 м, шириною в одну смугу. Покриття — асфальт. Рух по провулку обмежений стовбчиками, встановленими як зі сторони Старого бульвару, так і з боку Лермонтовської вулиці.
Забудова провулку — переважно малоповерхова житлова та громадська.
У будинку № 4 розташовується готель «Гостинний Двір» (фактично на місці садиби першої забудовниці провулку Єкатерини Беккер[4]). Провулок оточнений Шодуарівським парком з двох сторін. Праворуч провулку — колишній «Піонерський парк» з літаком Ту-104[7], що наразі не функціонує та занепадає[8]. та іншими атракціонами. Ліворуч провулку — також парк з атракціонами, у тому числі колесо огляду.
- ↑ Планъ города Житоміра. М.: 1:8400
- ↑ а б Мокрицький, Георгій (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія. Книга І. Житомир: Волинь. с. 309. ISBN 966690084X.
- ↑ Plan der Stadt Shitomir vom Juli 1941
- ↑ а б в г Дубман, Борис. Загадка старого кладбища. proza.ru. Архів оригіналу за 20 грудня 2021. Процитовано 24 грудня 2021.
- ↑ Дубман, Борис. В поисках дома Доманевского. proza.ru. Архів оригіналу за 24 грудня 2021. Процитовано 24 грудня 2021.
- ↑ Перелік пам'яток культурної спадщини міста Житомира. Архів оригіналу за 24 грудня 2021. Процитовано 24 грудня 2021.
- ↑ Дубман, Борис. Самолет маршала Жукова?. proza.ru. Архів оригіналу за 24 грудня 2021. Процитовано 24 грудня 2021.
- ↑ Занепад літака Ту-104 у житомирському парку: закритий, заварений, з облущеною фарбою. www.zhitomir.info (укр.). Архів оригіналу за 24 грудня 2021. Процитовано 24 грудня 2021.
- Офіційний геопортал Житомирської міської ради з використанням шарів «Топографічний план 1:2000», «Історичні плани», «Адресний реєстр», інструменту «виміряти відстань». [Архівовано 23 грудня 2021 у Wayback Machine.]
- Мокрицький Г. П. Вулиці Житомира / Енциклопедія Житомира. — Кн. 1. — Житомир: Волинь, 2007. — 640 с. — 1000 прим. — ISBN 966-690-084-X.
- Мокрицький Г. П. Пам'ятки Житомира / Енциклопедія Житомира. — Т. 2. Кн. 1. — Житомир: Волинь, 2009. — 244 с. — 1000 прим. — ISBN 966-690-105-X.
- Борис Дубман. Загадка старого кладбища. [Архівовано 20 грудня 2021 у Wayback Machine.]
- Борис Дубман. В поисках дома Доманевского. [Архівовано 24 грудня 2021 у Wayback Machine.]
- Борис Дубман. Самолет маршала Жукова? [Архівовано 24 грудня 2021 у Wayback Machine.]
- Перелік пам'яток культурної спадщини міста Житомира. [Архівовано 24 грудня 2021 у Wayback Machine.]