Anancus — Вікіпедія
Anancus | |
---|---|
Один із найповніших скелетів A. arvernensis, знайдений у шарах глини поблизу Сан-Джованні-Вальдарно і представлено в Museo di Storia Naturale di Firenze в Тоскані, Італія | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Хоботні (Proboscidea) |
Надродина: | Elephantoidea |
Рід: | †Anancus Aymard, 1855 |
Види | |
Список
| |
![]() |
Anancus — вимерлий рід слоновидих хоботних, жителів Афро-Євразії, які жили з тортонського періоду пізнього міоцену до вимирання роду під час раннього плейстоцену, приблизно 8.5–2 мільйони років тому.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Anancus.jpg/200px-Anancus.jpg)
Рід Anancus був названий Огюстом Еймаром у 1855 році. Традиційно його відносили до Gomphotheriidae, але пізніше МакКенна та Белл (1997), Ламберт та Шошані (1998), Калб та Фроліх (1995) та Шошані та Тассі (2005) віднесли до родини Elephantidae. Hautier та ін. (2009) віднесли рід до підродини Anancinae в Gomphotheriidae[1]. Нещодавно Anancus разом з іншими тетралофодонтовими гомфотерами були вилучені з Gomphotheridae і тепер вважаються членами Elephantoidea[2][3][4].
Ананкус був ≈ 3 метрів заввишки, вагою до 5 тонн і дуже нагадував сучасного слона[5]. Крім своїх дещо коротших ніг, Anancus також відрізнявся від сучасних слонів тим, що його бивні були значно довшими, до 4 метрів у довжину[6]. Ймовірно, бивні були оборонною зброєю, на відміну від сучасних слонів[7][8]. Корінні зуби не складалися з пластинок, як у справжніх слонів, а мали горбки, як корінні зуби тапіра та свині. Ананкус, здається, жив у лісах, харчувався деревами та кущами та викопував бульби та коріння в лісовій підстилці, і вимер, коли ці ліси поступилися місцем лукам[6]. Стабільні ізотопи вуглецю із зубної емалі ефіопського ананкуса 3–4 мільйони років тому припускають, що він пасся на рослинах із С4-фотосинтезом[9].
Найдавнішим відомим видом Anancus є A. perimensis, скам'янілості якого відомі з тортонського періоду ≈ 8.5 мільйонів років тому Сівалік-Хіллз у Пакистані. Anancus потрапив до Європи приблизно 7.2 мільйона років тому і близько 7 мільйонів років тому розсіявся в Африці. Ананкус вперше з'явився в Китаї ≈ 6 мільйонів років тому (A. sinensis). Ананкус зник з Азії та Африки приблизно в кінці пліоцену, приблизно 2.6 мільйона років тому. Європейський A. arvernensis був останнім видом, який вижив, і вимер під час раннього плейстоцену, приблизно 2 мільйони років тому[10].
Аналіз стоматологічного мікрозношення Anancus arvernensis загалом свідчить про те, що він був рослиноїдом, який харчувався гілочками, корою, насінням і плодами[11].
- ↑ Hautier, Lionel; Mackaye, Hassane Taisso; Lihoreau, Fabrice; Tassy, Pascal; Vignaud, Patrick; Brunet, Michel (2009). New material of Anancus kenyensis (proboscidea, mammalia) from Toros-Menalla (Late Miocene, Chad): Contribution to the systematics of African anancines. Journal of African Earth Sciences. 53 (4–5): 171—176. Bibcode:2009JAfES..53..171H. doi:10.1016/j.jafrearsci.2009.01.003.
- ↑ Shoshani, Jeheskel; Tassy, Pascal (January 2005). Advances in proboscidean taxonomy & classification, anatomy & physiology, and ecology & behavior. Quaternary International. 126—128: 5—20. Bibcode:2005QuInt.126....5S. doi:10.1016/j.quaint.2004.04.011.
- ↑ Shoshani, J.; Tassy, P. (1996). Summary, conclusions, and a glimpse into the future. У Shoshani, Jeheskel; Tassy, Pascal (ред.). The Proboscidea: Evolution and Palaeoecology of Elephants and Their Relatives. Oxford University Press. с. 335–348. ISBN 978-0-19-854652-8.
- ↑ Mothé, Dimila; Ferretti, Marco P.; Avilla, Leonardo S. (12.01.2016). The Dance of Tusks: Rediscovery of Lower Incisors in the Pan-American Proboscidean Cuvieronius hyodon Revises Incisor Evolution in Elephantimorpha. PLOS ONE. 11 (1): e0147009. Bibcode:2016PLoSO..1147009M. doi:10.1371/journal.pone.0147009. PMC 4710528. PMID 26756209.
{{cite journal}}
: Обслуговування CS1: Сторінки із непозначеним DOI з безкоштовним доступом (посилання) - ↑ http://donsmaps.com/mastodon.html Mastodons and related early elephants
- ↑ а б Palmer, D., ред. (1999). The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. London: Marshall Editions. с. 241. ISBN 1-84028-152-9.
- ↑ The Free Dictionary: Tusks
- ↑ Upali.ch Elephants in Zoo and Circus, Teeth, second dentition, tusks.
- ↑ Levin, Naomi E.; Haile-Selassie, Yohannes; Frost, Stephen R.; Saylor, Beverly Z. (6 жовтня 2015). Dietary change among hominins and cercopithecids in Ethiopia during the early Pliocene. Proceedings of the National Academy of Sciences. 112 (40): 12304—12309. Bibcode:2015PNAS..11212304L. doi:10.1073/pnas.1424982112. PMC 4603467. PMID 26371308. S2CID 205272461.
- ↑ Konidaris, George E.; Roussiakis, Socrates J. (2 листопада 2018). The first record of Anancus (Mammalia, Proboscidea) in the late Miocene of Greece and reappraisal of the primitive anancines from Europe. Journal of Vertebrate Paleontology (англ.). 38 (6): e1534118. doi:10.1080/02724634.2018.1534118. ISSN 0272-4634.
- ↑ Rivals, Florent; Mol, Dick; Lacombat, Frédéric; Lister, Adrian M.; Semprebon, Gina M. (27 серпня 2015). Resource partitioning and niche separation between mammoths (Mammuthus rumanus and Mammuthus meridionalis) and gomphotheres (Anancus arvernensis) in the Early Pleistocene of Europe. Quaternary International. Mammoths and their Relatives: VIth International Conference, Grevena-Siatista, Greece, part 1 (англ.). 379: 164—170. doi:10.1016/j.quaint.2014.12.031. ISSN 1040-6182.