Генрик Літвін — Вікіпедія
Генрік Литвин | |
---|---|
Henryk Litwin | |
![]() Генрик Літвін у 2014 | |
Народився | 13 березня 1959 (65 років) Варшава, Польща |
Громадянство | ![]() |
Національність | поляк |
Діяльність | Дипломат |
Галузь | історія[1], дипломатія[1] і історіографія[1] |
Alma mater | Варшавський університет |
Науковий ступінь | докторський ступінь (1988) і доктор габілітований[2] (15 жовтня 2014) |
Знання мов | англійська, італійська, російська, українська, латина і польська[1] |
Заклад | Institute of Historyd, Міністерство закордонних справ Польщі, Institutum Historicum Polonicum Romaed, Центр Східноєвропейських студій Варшавського університету і Фонд міжнародної солідарності |
Посада | Надзвичайний і Повноважний посол Польщі в Україні |
Термін | 2011 —2016 |
Попередник | Даріуш Гурчинський |
Наступник | Ян Пєкло |
Генрік Ян Литвин (пол. Henryk Jan Litwin, нар. 13 березня 1959, Варшава, Польща) — польський історик та дипломат, Надзвичайний і Повноважний Посол Польщі в Україні (2011—2016).
У 1982 закінчив навчання в Історичному інституті Варшавського університету, після чого продовжив навчання в аспірантурі Інституту польської історії Польської академії наук. У 1988 захистив кандидатську дисертацію на тему «Наплив польської шляхти в Україну в 1569—1648 роках».
Володіє українською, англійською, італійською, російською мовами.
1988—1991 — ад'юнкт Інституту історії Польської академії наук.
З 1991 працює в Міністерстві закордонних справ Польщі. Був керівником Консульського агентства Польщі у Львові, а з 1993 — першим в історії генконсулом Польщі у Львові.
1994—1995 — працював в Польському інституті історії Фонду Ланцкоронських в Римі.
1995 — повернувся до дипломатичної служби. Був заступником директора Департаменту Європа-Схід, відповідав за взаємини Польщі з Білоруссю, Україною і Молдовою.
Від 1997 був повноважним радником-міністром і керівником консульського відділу в Посольстві Польщі в Римі.
2002—2005 — заступник посла і керівник політичного відділу Посольства Польщі в Росії. Після повернення до країни був начальником відділу Російської Федерації, а також заступником директора Департаменту східної політики МЗС Польщі.
З лютого 2006 до 7 травня 2010 — Надзвичайний і Повноважний Посол Польщі в Білорусі. Через напругу в двосторонніх взаєминах вірчі грамоти вручив лише 11 грудня 2007.
7 травня 2010 — призначений заступником Міністра закордонних справ Польщі (після загибелі Анджея Кремера в Смоленській авіакатастрофі 10 квітня 2010 року).
2 червня 2011 р. вручив заступнику міністра закордонних справ України Павлу Клімкіну копії вірчих грамот і приступив до виконання обов'язків посла Польщі в Україні.
14 червня 2011 року вручив вірчі грамоти Президенту України Віктору Януковичу.[3]
- Літвін Г. З народу Руського. Шляхта Київщини, Волині та Брацлавщини (1569—1648). — Київ: Дух і Літера, 2016. — 616 с.
- ↑ а б в г Czech National Authority Database
- ↑ Nauka Polska
- ↑ Президент прийняв вірчі грамоти від Послів іноземних держав
- Посольство Польщі в Україні[недоступне посилання з травня 2019]
- Міністерство закордонних справ Польщі [Архівовано 8 вересня 2011 у Wayback Machine.]
- Аврамчук О. У тіні Ягеллонів. Третій (не)зайвий у Речі Посполитій «двох народів» [Архівовано 21 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Historians.in.ua — 23.07.2016. (рецензія на книжку Генрика Літвіна)
- Польським послом в Київ поїде дипломат, який вивчав історію України // ТСН, 24.01.2011[недоступне посилання з квітня 2019]
- Польща затвердила кандидатуру посла в Україні // Бігборд[недоступне посилання з липня 2019] (рос.)
- Не адвокат, а промоутер // Україна Молода, № 91, 31.05.2011 [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]