Мітлиця повзуча — Вікіпедія
Мітлиця повзуча | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Однодольні (Monocotyledon) |
Клада: | Комелініди (Commelinids) |
Порядок: | Тонконогоцвіті (Poales) |
Родина: | Злакові (Poaceae) |
Підродина: | Мітлицевидні (Pooideae) |
Рід: | Мітлиця (Agrostis) |
Вид: | Мітлиця повзуча (A. stolonifera) |
Біноміальна назва | |
Agrostis stolonifera | |
Підвиди | |
Agrostis stolonifera var. cedretorum (Maire & Trab.) Maire & Weiller | |
Синоніми | |
|
Мітлиця повзу́ча[1][2], мітлиця пагониста [3], мітлиця біла[1] (Agrostis stolonifera) — багаторічна рослина родини тонконогових. Кормова, протиерозійна та декоративна рослина, що використовується як газонна трава.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Agrostis_stolonifera_%E2%80%94_Flora_Batava_%E2%80%94_Volume_v16.jpg/200px-Agrostis_stolonifera_%E2%80%94_Flora_Batava_%E2%80%94_Volume_v16.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Agrostis_stolonifera_%287641726492%29.jpg/200px-Agrostis_stolonifera_%287641726492%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Agrostis_ligula.jpg/200px-Agrostis_ligula.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Agrostis_stolonifera_seeds.jpg/200px-Agrostis_stolonifera_seeds.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Agrostis_stolonifera_%287641697632%29.jpg/200px-Agrostis_stolonifera_%287641697632%29.jpg)
Багаторічний низовий злак 30-85 см заввишки. Утворює невеликі дерновинки з рясно вкритих листям столоновидних пагонів до 40 см завдовжки (в умовах затоплення досягають 200 см), що стеляться по поверхні ґрунту і легко вкорінюються. Основна маса коренів розташовується в шарі ґрунту до 6 см. Листя 3-10 см завдовжки, 2-4 мм завширшки, плоскі, тонкі, яскраво-зелені, численні; язичок верхніх стеблових листків 2,5-3 мм завдовжки. Волоті 5-15 см завдовжки, вузьковидовжені, з короткими сильношорсткуватими гілочками, що стирчать, після цвітіння — стиснуті. Колоски 1,5-2,5 мм завдовжки, одноквіткові, світло-зелені або фіолетові, на шорсткуватих ніжках, зазвичай безості. Верхня квіткова луска в 1,5-2 рази коротша за нижню, нижня трохи коротша колоскових. Пиляки близько 1 мм завдовжки, світло-жовті. перехресне Запилення перехресне (вітрозапилювані). Насінини мало опадають. Вага 1000 насінин 0,09 г. Цвітіння триває з червня по серпень. Розмноження — насіннєве, вегетативне (переважно); квітки утворюються відносно рідко навіть в сприятливих умовах.
Число хромосом: 2n = 28, 30, 33, 35, 40, 42.
- Африка
- Азія
- Західна Азія: Афганістан; Кіпр; Єгипет — Синайський півострів; Іран; Ірак; Ізраїль; Ліван; Сирія; Туреччина
- Кавказ; Російська Федерація — Передкавказзя, Дагестан
- Сибір: Бурятія, Читинська область, Іркутська область, Кемеровська область, Красноярський край, Курганська область, Новосибірська область, Омська область, Томська область, Тува, Тюменська область, Республіка Саха
- Середня Азія: Казахстан; Таджикистан; Туркменистан; Узбекистан
- Монголія
- Далекий Схід Росії: Амурська область, Хабаровський край, Приморський край
- Китай: Аньхой, Ганьсу, Гуйчжоу, Хейлунцзян, Внутрішня Монголія, Нінся, Шеньсі, Шаньдун, Шаньсі, Синьцзян, Тибетський автономний район, Юньнань
- Східна Азія: Японія — Хоккайдо
- Тропічна Азія
- Європа
- Північна Європа: Данія; Фінляндія; Ісландія; Ірландія; Норвегія; Швеція; Об'єднане Королівство
- Середня Європа: Австрія; Бельгія; Чехія; Німеччина; Угорщина; Нідерланди; Польща; Словаччина; Швейцарія
- Східна Європа: Білорусь; Естонія; Латвія; Литва; Молдова; Російський Федерація — європейська частина; Україна (вкл. Крим)
- Південно-Східна Європа: Албанія; Болгарія; Хорватія; Греція (вкл. Крит); Італія (вкл. Сардинія, Сицилія); Румунія; Сербія; Словенія
- Південно-Західна Європа: Франція (вкл. Корсика); Португалія; Іспанія (вкл. Балеарські острови)
- Північна Америка
У 21 столітті з'явились повідомлення про колонізацію мітлицею повзучою острова Маріон біля берегів Антарктиди, куди її насіння заноситься вітрами з Патагонії[4].
Гігромезофіт, з широкою екологічною амплітудою. Зустрічається переважно на заплавних вологих і заболочених луках, болотах, біля берегів водойм, на річкових піщаних і галечникових мілинах, на сирих лісових луках і узліссях, як бур'яна обабіч доріг і в населених пунктах; до верхнього гірського пояса. Надає перевагу перезволоженим, суглинним і глинистим ґрунтам, але зростає також на піщаних ґрунтах, може рости на кислих і слабозасолених ґрунтах. Холодостійка, стійка до затоплення (понад 100 днів), виносить помірне засолення.
Хороша кормова пасовищна рослина, швидко розростається і відростає після інтенсивного поїдання худобою, стійка до витоптування, відрізняється високою поживністю. Декоративна, використовується для озеленення спортивних майданчиків та газонів. Перспективна для створення протиерозійних дернових покриттів.
- ↑ а б Agrostis stolonifera // Словник українських наукових і народних назв судинних рослин / Ю. Кобів. — Київ : Наукова думка, 2004. — 800 с. — (Словники України). — ISBN 966-00-0355-2.
- ↑ [[https://web.archive.org/web/20160403043415/http://econtsh.astra.in.ua/system.php Архівовано 3 квітня 2016 у Wayback Machine.] Довідник назв рослин України від Наукового товариства імені Шевченка, Лісівничої академії наук України, за участю працівників Державного природознавчого музею НАН України та студентів і викладачів Прикарпатського лісогосподарського коледжу; розробка вебресурсу: Третяк Платон Романович]
- ↑ Гамуля Ю. Г. Рослини України / за ред. О. М. Утєвської. — Харків : Фактор, 2011. — 208 с. — (Україна. Вчора, сьогодні, завтра) — 3000 прим. — ISBN 978-966-312-720-0.
- ↑ В Антарктиду вторгаются чуждые виды флоры и фауны // Русская служба BBC, 6 березня 2012 (рос.)
- Ю. Н. Прокудин, А. Г. Вовк, О. А. Петрова. Злаки Украины. // Под общ. ред. Шеляг-Сосонко Ю. Р. — Київ : «Наукова думка», 1977. — 518 с.
- Цвелев Н. Н. Злаки СССР. Ленинград: Наука, Ленинградское отделение, 1976. 788 с.
- Губанов И. А., Киселева К. В., Новиков В. С., Тихомиров В. Н. Иллюстрированный определитель растений Средней России. Т. 1. М.: Т-во научных изданий КМК, 2002. 526 с.
- Дикорастущие кормовые злаки Дальнего Востока. — М.: Наука, 1982. — 240 с.
- Черепанов С. К. 1995. Сосудистые растения России и сопредельных государств. СПб.: Мир и семья. 990 с.
- Ломоносова М. Н., Большаков Н. М., Красноборов И. М., Кашина Л. И., Турицина Н. Н., Гельтман Д. В., Шемберг М. П. Флора Сибири (в 14 томах). Том 2. Poaceae (Gramineae). Под ред. д-ра биол.наук, проф. Кроасноборова И. М., д-ра биол. наук Малышева Л. И. — Новосибирск, Наука. Сиб. отделение, 1990, 361 стр. ISBN 5-02-028894-2 (рос.)
- Aldén, B., S. Ryman & M. Hjertson. 2009. Våra kulturväxters namn — ursprung och användning. Formas, Stockholm (Handbook on Swedish cultivated and utility plants, their names and origin). (швед.)
- Alderson, J. & W. C. Sharp. 1995. Grass varieties in the United States, U.S.D.A. Agric. Handb. 170, rev. ed. (англ.)
- Boulos, L. 1995. Flora of Egypt checklist. (англ.)
- Brako, L. & J. L. Zarucchi. 1993. Catalogue of the flowering plants and gymnosperms of Peru. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 45. (англ.)
- CIBA-GEIGY, Basel, Switzerland. 1974. The CIBA-GEIGY Weed Tables. (англ.)
- CIBA-GEIGY, Basel, Switzerland. Documenta CIBA-GEIGY (Grass weeds 1. 1980, 2. 1981; Monocot weeds 3. 1982; Dicot weeds 1. 1988) (англ.)
- Cronquist, A. et al. 1972-. Intermountain flora. (англ.)
- Davis, P. H., ed. 1965–1988. Flora of Turkey and the east Aegean islands. (англ.)
- Erhardt, W. et al. 2000. Zander: Handwörterbuch der Pflanzennamen, 16. Auflage. (нім.)
- FNA Editorial Committee. 1993-. Flora of North America. (англ.)
- Gleason, H. A. & A. Cronquist. 1991. Manual of vascular plants of northeastern United States and adjacent Canada, ed. 2. (англ.)
- Hanelt, P., ed. 2001. Mansfeld's encyclopedia of agricultural and horticultural crops. Volumes 1-6. (англ.)
- Hansen, A. & P. Sunding. 1993. Flora of Macaronesia: checklist of vascular plants, ed. 4. Sommerfeltia vol. 17. (англ.)
- Hara, H. et al. 1978–1982. An enumeration of the flowering plants of Nepal. (англ.)
- Howell, C. J. & J. W. D. Sawyer. 2006. New Zealand naturalised vascular plant checklist. (англ.)
- Instituto de Botánica Darwinion. 2008. Flora del Conosur. Catálogo de las plantas vasculares. [as Agrostis stoloniferapalustris]. (ісп.)
- International Seed Testing Association. 1982. A Multilingual Glossary of Common Plant-Names 1. Field crops, grasses and vegetables, ed. 2. (англ.)
- Kartesz, J. T. 1994. A synonymized checklist of the vascular flora of the United States, Canada, and Greenland. (англ.)
- Kharkevich, S. S., ed. 1985. Vascular plants of the Russian Far East. (англ.)
- Koyama, T. 1987. Grasses of Japan and its neighboring regions. (англ.)
- Krasnoborov, I. M., ed. 2000-. Flora of Siberia (English translation). (англ.)
- Lv, C. C. et al. 2011. First report of dollar spot of Agrostis stolonifera, Poa pratensis, Festuca arundinacea and Zoysia japonica caused by Sclerotinia homoeocarpa in China. New Dis. Rep. 23, 37. [DOI:10.5197/j.2044-0588.2011.023.037]. (англ.)
- McGregor, R. L. et al. (The Great Plains Flora Association). 1986. Flora of the Great Plains. (англ.)
- Mouterde, P. 1966-. Nouvelle flore du Liban et de la Syrie. (англ.)
- Nasir, E. & S. I. Ali, eds. 1970-. Flora of [West] Pakistan. (англ.)
- Office of the Union. 2009. UPOV: International Union for the Protection of New Varieties of Plants. List of the taxa protected by the members of the Union. (англ.)
- Randall, R. P. 2007. The introduced flora of Australia and its weed status. (англ.)
- Rechinger, K. H., ed. 1963-. Flora iranica. (англ.)
- Rugolo de Agrasar, Z. E. & A. M. Molina. 1997. Las especies del género Agrostis L. (Gramineae: Agrostideae) de Chile. Gayana, Bot. 54:123. (ісп.)
- Sell, P. & G. Murrell. 1996-. Flora of Great Britain and Ireland. (англ.)
- Stubbendieck, J. et al. 1992. North American range plants, ed. 4. (англ.)
- Townsend, C. C. & E. Guest. 1966-. Flora of Iraq. (англ.)
- Tutin, T. G. et al., eds. 1964–1980. Flora europaea. (англ.)
- Ugarte, E. et al. 2011. Vascular alien flora, Chile. Check List 7:365-382. (англ.)
- Weber, E. 2003. Invasive plant species of the world: a reference guide to environmental weeds. (англ.)
- Wu Zheng-yi & P. H. Raven et al., eds. 1994-. Flora of China (English edition). (англ.)
- Zohary, M. & N. Feinbrun-Dothan. 1966-. Flora palaestina. (англ.)
- Zuloaga, F. O. et al. 1994. Catalogo de la familia Poaceae en la Republica Argentina. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 47. (англ.)
- Фунтова В. Г. Дикие родичи культурных растений. Agrostis stolonifera L. - Полевица побегообразующая [Фунтова В. Г. Дикі родичі культурних рослин. Agrostis stolonifera L. - Мітлиця повзуча.]. Афонин А. Н.; Грин С. Л.; Дзюбенко Н. И.; Фролов А. Н. (ред.) Агроэкологический атлас России и сопредельных стран: экономически значимые растения, их вредители, болезни и сорные растения [Интернет-версия 2.0]. 2008 ((рос.)) . Архів оригіналу за 27 жовтня 2014. Процитовано 27.10.2014.
- Электронный каталог сосудистых растений Азиатской России [Електронний каталог судинних рослин Азійської Росії]. Биоразнообразие животного и растительного мира Сибири ((рос.)) . Электронная библиотека Сибирского отделения РАН. Архів оригіналу за 10 грудня 2014. Процитовано 27.10.2014.
- Agrostis stolonifera Linnaeus, Sp. Pl. 1: 62. 1753. 西伯利亚剪股颖 xi bo li ya jian gu ying (Description from Flora of China) [Agrostis stolonifera Linnaeus, Sp. Pl. 1: 62. 1753. 西伯利亚剪股颖 xi bo li ya jian gu ying (Опис від Флора Китаю)]. eFloras.org ((англ.)) . Harvard University. Архів оригіналу за 4 листопада 2014. Процитовано 27.10.2014.
- http://www.tropicos.org/Name/25502014 [Архівовано 17 жовтня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)