Свириденко Юлія Анатоліївна — Вікіпедія
Свириденко Юлія Анатоліївна | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Нині на посаді | |
На посаді з | 4 листопада 2021 |
Президент | Володимир Зеленський |
Прем'єр-міністр | Денис Шмигаль |
Попередник | Олексій Любченко |
![]() | |
22 грудня 2020 — 4 листопада 2021[1] | |
Президент | Володимир Зеленський |
Попередник | Юлія Ковалів |
Наступник | Ростислав Шурма |
![]() | |
22 липня 2020 — 22 грудня 2020 | |
Президент | Володимир Зеленський |
Прем'єр-міністр | Денис Шмигаль |
![]() | |
3 липня — 28 листопада 2018 | |
Президент | Петро Порошенко |
Прем'єр-міністр | Володимир Гройсман |
Попередник | Валерій Куліч |
Наступник | Олександр Мисник |
Народився | 25 грудня 1985 (38 років) Чернігів, Українська РСР, СРСР |
Відомий як | економістка, політична діячка, державна службовиця |
Громадянство | ![]() |
Alma mater | ДТЕУ |
У шлюбі з | Розлучена |
![]() | |
![]() | |
Ю́лія Анато́ліївна Свириде́нко (нар. 25 грудня 1985, Чернігів) — українська державна діячка. Перший віцепрем'єр-міністр — Міністр економіки України з 4 листопада 2021 р.[2][3] Заступник Керівника Офісу Президента України (22 грудня 2020 — 4 листопада 2021).
В. о. голови Чернігівської ОДА (2018). Заступник міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства (29 вересня 2019 — 22 липня 2020)[4][5][6]. Перший заступник Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (22 липня 2020 — 22 грудня 2020)[7][8].
Юлія Свириденко народилася 25 грудня 1985 року у Чернігові у сім'ї службовців. Батько був головою Чернігівської відділення Антимонопольного комітету, мати працювала в обласній раді.[9]
2008 року закінчила з відзнакою Київський торговельно-економічний університет, спеціальність «менеджмент антимонопольної діяльності», магістр з менеджменту антимонопольної діяльності. В тому ж році вступила до аспірантури Київського національного торговельно-економічного університету за спеціальністю «економіка та управління національним господарством».
Трудову діяльність розпочала 2008 року на посаді економістки з фінансової роботи Українсько-андоррського спільного підприємства АТ «АМП» (Київ). Згодом працювала оцінювачкою Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації, заступницею директора ТОВ «Еко-Втор» (Київ).[10]
2011 року призначена головою Постійного представництва Чернігова у місті Усі (КНР), єдиного представництва українського міста в КНР (на громадських засадах). На посаді голови Постійного представництва сприяла залученню інвестицій до економіки Чернігова та Чернігівської області, створенню сприятливих умов іноземним інвесторам для ведення бізнесу в Чернігові та Чернігівській області, підтримці зв'язків між органами місцевого самоврядування Чернігова та Чернігівської області та регіонів Китайської Народної Республіки, а також між представниками ділових кіл Чернігова та Чернігівської області та регіонів Китайської Народної Республіки.
За результатами роботи Постійного представництва в Чернігові було зареєстроване підприємство «Еко-Втор» зі 100 % іноземних інвестицій та здійснено повний супровід інвестиційного проєкту будівництва заводу з виробництва поліефірного волокна. Після запуску виробництва працювала на посаді заступниці директора заводу з питань зовнішньоекономічної діяльності.[10]
З травня 2015 року — радниця голови Чернігівської обласної державної адміністрації Куліча.
Із серпня 2015 року — начальниця Департаменту економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації.
Закінчила програму навчання менеджерів (2016, Німецька академія управління Нижньої Саксонії (DMAN), Німеччина). Учасниця програми «Академія доброго урядування та підвищення компетентності в Європі», організованій Європейською академією Берліна, при підтримці Міністерства закордонних справ Німеччини (вересень 2016, Берлін). Закінчила програму стратегій зростання приватного сектору, організовану Шведським агентством з питань міжнародного розвитку Sida (Швеція, 2017).[джерело?]
З вересня 2017 року виконувала обов'язки першого заступника голови Чернігівської обласної державної адміністрації. Згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 14 березня 2018 року № 28-к призначена першим заступником голови Чернігівської обласної державної адміністрації.
З 30 липня до 28 листопада 2018 року — в. о. голови Чернігівської ОДА.
З березня по вересень 2019 року — директор ТОВ «Сідко Україна», що спеціалізується на виробництві кормів для диких птахів і займається перероблюванням органічної продукції.[11]
З 29 вересня 2019 до 22 липня 2020 року — заступник Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України[12][6].
24 грудня 2019 року обрана Головою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Член делегації для участі у Тристоронній контактній групі, представник в робочій підгрупі з соціально-економічних питань[13].
З 22 липня до 22 грудня 2020 року — перши заступник Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України[7][8].
З 22 грудня 2020 року — заступник голови Офісу Президента України, замінила на цій посаді Юлію Ковалів[14].
26 лютого 2021 року Указом Президента України виключена зі складу делегації України для участі у Тристоронній контактній групі[15].
3 листопада 2021 року партія Слуга народу висунула Свириденко на посаду першого віцепрем'єра — Міністера економіки України[16]. 4 листопада 2021 року Верховна Рада України ухвалила рішення про призначення Свириденко[3].
У серпні 2022 року уряд уповноважив Юлію очолити Міжвідомчу робочу групу з питань реалізації державної санкційної політики.[17] Свириденко вела перемовини з іншими країнами про посилення санкцій проти РФ, зокрема з представниками Британії.[18]
У середині березня 2022 року запрацювала програма релокації підприємств. Станом на листопад 2022 року було переміщено 772 підприємства, що дало змогу зберегти 35 тисяч робочих місць.[19][20]
У березні 2022 року була створена програма працевлаштування тимчасово переміщених осіб, запроваджено компенсацію роботодавцям на зарплату працевлаштованих.[21]
- Розлучена — колишній чоловік — Сергій Ігорович Дерлеменко[22]. Керує ТОВ «ДКС-Групп» та ТОВ «ДІТЕЛ», компаніями, які займаються будівництвом, ремонтом, телекомунікаціями та обслуговуванням мереж зв'язку. У 2015 році Сергій Дерлеменко також балотувався до Чернігівської міської ради від партії «Самопоміч», але не пройшов.[9]
- Донька Софія.
Має квартири у Києві та Чернігові, записані на себе, а також ще одну, записані на сім'ю. Чоловік володіє Audi A6 Allroad (2010 року).[22]
- ↑ Указ Президента України від 4 листопада 2021 року № 562/2021 «Про звільнення Ю.Свириденко з посади Заступника Керівника Офісу Президента України»
- ↑ Постанова Верховної Ради України від 4 листопада 2021 року № 1861-IX «Про призначення Свириденко Ю.А. на посаду Першого віце-прем’єр-міністра України - Міністра економіки України»
- ↑ а б Новим міністром економіки стала Свириденко: рішення Ради. РБК-Україна (українською) . 4 листопада 2021. Архів оригіналу за 4 листопада 2021. Процитовано 4 листопада 2021.
- ↑ Кабінет Міністрів схвалив Програму дій Уряду [Архівовано 2 жовтня 2019 у Wayback Machine.] Кабінет Міністрів України (29 вересня 2019)
- ↑ Про призначення Свириденко Ю. А. заступником Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Кабінет Міністрів України. 29 вересня 2019. Архів оригіналу за 30 вересня 2020. Процитовано 14 грудня 2019.
- ↑ а б Про звільнення Свириденко Ю.А. з посади заступника Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. zakon.rada.gov.ua (українською) . 22 липня 2020. Архів оригіналу за 4 листопада 2021. Процитовано 4 листопада 2021.
- ↑ а б zakon.rada.gov.ua https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/903-2020-р#Text. Процитовано 24 грудня 2020.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ а б Про звільнення Свириденко Ю.А. з посади першого заступника Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. zakon.rada.gov.ua (українською) . 22 грудня 2020. Архів оригіналу за 4 листопада 2021. Процитовано 4 листопада 2021.
- ↑ а б Що відомо про нову заступницю керівника ОПУ: біографія Юлії Свириденко. 24 Канал (укр.). Процитовано 2 лютого 2023.
- ↑ а б Свириденко Юлія Анатоліївна — АГРОПОЛІТ. agropolit.com. 30 вересня 2019. Архів оригіналу за 14 серпня 2020. Процитовано 14 травня 2020.
- ↑ Ризикнути і стати першим: історія одного естонсько-українського проекту. ОТГ.cn.ua (укр.). 19 серпня 2019. Процитовано 4 січня 2023.
- ↑ Розпорядження Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2019 року № 869-р «Про призначення Свириденко Ю.А. заступником Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України».
- ↑ Указ Президента України від 5 травня 2020 року № 167/2020 «Про делегацію України для участі у Тристоронній контактній групі»
- ↑ Зеленський змінив заступника Єрмака. РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 22 грудня 2020. Процитовано 24 грудня 2020.
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №80/2021. Офіційне інтернет-представництво Президента України. Архів оригіналу за 26 лютого 2021. Процитовано 26 лютого 2021.
- ↑ "Слуги" пропонують уряду кандидатури на посади трьох міністрів. epravda.com.ua. Українська правда. 3 листопада 2021. Архів оригіналу за 4 листопада 2021. Процитовано 4 листопада 2021.
- ↑ Кабінет Міністрів України - Уряд уповноважив Міністра економіки України Юлію Свириденко координувати роботу з санкційної політики. www.kmu.gov.ua (ua) . Процитовано 2 січня 2023.
- ↑ Україна та Велика Британія посилять координацію в питаннях запровадження санкцій.
- ↑ Скільки підприємств з початку війни скористалися релокацією: нові цифри від Мінекономіки. news.dtkt.ua (укр.). Процитовано 2 січня 2023.
- ↑ ShieldSquare Captcha. www.kmu.gov.ua (англ.). Процитовано 2 січня 2023.
- ↑ Держава компенсувала підприємцям 147 млн грн за працевлаштування понад 13 тисяч переселенців | Міністерство економіки України. www.me.gov.ua (укр.). Процитовано 2 січня 2023.
- ↑ а б Хто прийшов замість Сахневича: деклараційний «скан» Юлії Свириденко [Архівовано 18 лютого 2022 у Wayback Machine.], Чeline, 12.09.2017
- Свириденко Юлія Анатоліївна [Архівовано 31 серпня 2018 у Wayback Machine.]