Cercidiphyllum — Вікіпедія
Cercidiphyllum | |
---|---|
![]() | |
C. japonicum стовбур і листя | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Евдикоти (Eudicots) |
Порядок: | Ломикаменецвіті (Saxifragales) |
Родина: | Cercidiphyllaceae Engl.[1] |
Рід: | Cercidiphyllum Siebold & Zucc. |
Види | |
![]() | |
ареал Cercidiphyllum. | |
![]() |
Cercidiphyllum — це рід, що включає два види рослин, обидва зазвичай називають кацура. Вони є єдиними представниками монотипної родини Cercidiphyllaceae. Рід походить з Японії та Китаю.
Типовий вид, Cercidiphyllum japonicum, може досягати 45 м у висоту і є одним із найбільших листяних порід в Азії. Інший вид, Cercidiphyllum magnificum, набагато менший, рідко досягаючи понад 10 м у висоту. Cercidiphyllum випускає шпори вздовж своїх гілочок. Це короткі стебла з щільно розташованими листям. Листя диморфне. Згідно з нещодавнім описом, «короткі пагони мають широкосерцеподібні або ниркоподібні листя з пальчастими жилками з городчастими краями; довгі пагони мають листя від еліптичної до широкояйцеподібної форми з цілісними або тонкопильчастими краями»[2].
Восени листя має сильний солодкуватий запах, який описують як карамельний. Запах походить від поєднання мальтолу та цукристої сполуки в листках і найсильніший, коли вони коричневі[3].
Деревина часто використовується для виготовлення гобанів, тобто дощок для гри Го.
Рід відомий зі скам'янілостей кінця крейди (маастрихту) Північної Америки та кайнозою Північної Америки, Європи та Азії.
- ↑ Angiosperm Phylogeny Group (2009). An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III. Botanical Journal of the Linnean Society. 161 (2): 105—121. doi:10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x.
- ↑ Peter K. Endress. 1993. "Cercidiphyllaceae" pages 250-252. In: Klaus Kubitzki (editor). The Families and Genera of Vascular Plants. volume II. Springer-Verlag: Berlin; Heidelberg, Germany.
- ↑ Klein, JoAnna (26 жовтня 2019). It’s One of Autumn’s Best Scents, but Not Everyone Smells It. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 16 жовтня 2021.