Пустовойтенко Валерій Павлович — Вікіпедія
Валерій Павлович Пустовойтенко | |
---|---|
![]() | |
Міністр транспорту та зв'язку України | |
9 червня 2001 — 30 квітня 2002 | |
Президент | Кучма Леонід Данилович |
Прем'єр-міністр | Кінах Анатолій Кирилович |
Попередник | Костюченко Леонід Михайлович |
Наступник | Кірпа Георгій Миколайович |
6-й Прем'єр-міністр України | |
16 липня 1997 — 22 грудня 1999 | |
Президент | Кучма Леонід Данилович |
Попередник | Лазаренко Павло Іванович |
Наступник | Ющенко Віктор Андрійович |
Голова Дніпропетровської міської ради та міськвиконкому | |
1989 — 1993 | |
Попередник | Олександр Мигдєєв |
Наступник | Віктор Меркушов |
Народився | 23 лютого 1947 (77 років) с. Адамівка (нині у складі смт Березанка), Березанський район, Миколаївська область, Українська РСР, ![]() |
Відомий як | політик |
Громадянство | ![]() ![]() |
Національність | українець |
Alma mater | Придніпровська державна академія будівництва та архітектури |
Політична партія | НДП |
Рідня | Іван Пустовойтенко |
Нагороди | |
Підпис | ![]() |
![]() | |
![]() | |||
---|---|---|---|
1-го скликання | |||
КПРС | 15 травня 1990 | — | 10 травня 1994 |
4-го скликання | |||
НДП | 14 травня 2002 | — | 25 травня 2006 |
Вале́рій Па́влович Пустово́йтенко (нар. 23 лютого 1947, с. Адамівка[1], Березанського району, Миколаївської області, Українська РСР, СРСР) — український політик, прем'єр-міністр України з 16 липня 1997 по 22 грудня 1999.
Народився в сім'ї колгоспників.
Закінчив Одеське ремісниче училище № 9. Навчався в Одеському політехнічному та Дніпропетровському інженерно-будівельному інститутах. Доктор технічних наук. Кандидатська дисертація «Геотехнічне обґрунтування технології будівництва підземних об'єктів в Україні» (1996). Докторська дисертація «Теорія і практика освоєння підземного простору України в умовах розвитку геотехногенних процесів» (Національна гірнича академія України, 2002).
1984–1986 — керуючий трестом «Дніпробудмеханізація».
1986–1987 — голова виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпро.
З 1987 р. — заступник голови виконкому Дніпропетровської міської ради.
У березні 1990 р. обраний народним депутатом України.
У квітні — вересні 1993 — міністр Кабінету Міністрів України[2].
Від жовтня 1993 р. до липня 1994 р. — заступник голови кредитно-фінансового союзу «Експобанк».
Від липня 1994 р. до липня 1997 р. — міністр Кабінету Міністрів України[3].
Від 16 липня 1997 р. очолив Кабінет Міністрів України одразу після Лазаренка[4]. Під його керівництвом уряд намагався активно співпрацювати в Верховною Радою, подаючи на розгляд важливі законопроєкти, необхідні для життєдіяльності країни. Його урядові вдалося забезпечити значне наповнення Держбюджету, а цінова ситуація була контрольованою і передбачуваною. Пізніше вона допомогла розвиткові вітчизняної харчової промисловості і сприяла збільшенню частки на ринку малого бізнесу. Збільшився експорт товарів та послуг.
З 1999 року — співголова Всеукраїнського об'єднання демократичних сил «Злагода».
Після інавгурації Президента України Л. Кучми у листопаді 1999 р. уряд В. Пустовойтенка склав повноваження згідно з Конституцією України[5].
З липня 1996 по серпень 2000 року очолював Федерацію футболу України.
Після відставки зайнявся партійною роботою. Від травня 1999 р. до травня 2006 р. — голова Народно-демократичної партії.
Від 9 червня 2001 р. до 30 квітня 2002 p. — міністр транспорту України в уряді А. Кінаха[6][7].
2002–2006 — народний депутат України.
У травні 2006 р. виконував обов'язки заступника голови Київської міської держадміністрації, але на цій посаді не залишився.
З 9 квітня 2010 р. по 24 лютого 2014 р. — радник Президента України[8][9].
Член Ради старійшин (на чолі з Л. Кравчуком).
Викладає в Академії муніципального управління, працював головним радником голови спостережної ради Комерційного банку «Даніель».
Член Політради НДП.
Кавалер Міжнародного ордена Святого Станіслава.
Указом Президента України № 336/2016 від 19 серпня 2016 року нагороджений ювілейною медаллю «25 років незалежності України».[10]
Одружений, дружина — Ольга, сини — Сергій та В'ячеслав.[11]
- Орден князя Ярослава Мудрого ІІІ ступеня (1 грудня 2011) — за вагомий особистий внесок у розвиток вітчизняного футболу, досягнення високих спортивних результатів, багаторічну сумлінну працю та з нагоди 20-річчя Всеукраїнської спортивної громадської організації «Федерація футболу України».[12]
- Орден князя Ярослава Мудрого IV ступеня (2002)
- Орден князя Ярослава Мудрого V ступеня (1999)[13]
- Почесна відзнака Президента України (1996)[14]
- Заслужений будівельник України (1995)[15]
- Медаль «Ветеран праці»
- Медаль «10 років незалежності України»
- Почесна грамота Верховної Ради України
- Міжнародний орден Святого Станіслава І ступеня (13.05.1999)[16]
- Ювілейна медаль «25 років незалежності України» (19.08.2016)[17]
- ↑ З 1964 року разом з трьома іншими селами утворило селище Березанка.До 74-ї річниці створення Миколаївської області (довідка з історії адміністративно-територіальних змін) [Архівовано 29 жовтня 2013 у Wayback Machine.]
- ↑ Указ Президента України від 12 квітня 1993 року № 122/93 «Про Міністра Кабінету Міністрів України»
- ↑ Указ Президента України від 21 липня 1994 року № 402/94 «Про Міністра Кабінету Міністрів України»
- ↑ Указ Президента України від 16 липня 1997 року № 651/97 «Про призначення В. Пустовойтенка Прем'єр-міністром України»
- ↑ Указ Президента України від 22 грудня 1999 року № 1611/99 «Про звільнення В. Пустовойтенка з посади Прем'єр-міністра України»
- ↑ Указ Президента України від 9 червня 2001 року № 418/2001 «Про призначення В. Пустовойтенка Міністром транспорту України»
- ↑ Указ Президента України від 30 квітня 2002 року № 424/2002 «Про звільнення В. Пустовойтенка з посади Міністра транспорту України»
- ↑ Указ Президента України від 9 квітня 2010 року № 535/2010 «Про призначення В. Пустовойтенка Радником Президента України»
- ↑ Указ Президента України від 24 лютого 2014 року № 106/2014 «Про звільнення В. Пустовойтенка з посади Радника Президента України»
- ↑ Указ Президента України від 19 серпня 2016 року № 336/2016 «Про нагородження відзнакою Президента України — ювілейною медаллю «25 років незалежності України»»
- ↑ Пустовойтенко Валерій Павлович. gorod.dp.ua. Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ Mironenko, Victor (19 червня 2021). О некоторых аспектах пресс-конференции президента Украины Владимира Зеленского. Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ Про нагородження відзнакою Президента України "Орден князя Ярослава Мудрого". Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ Про нагородження Почесною відзнакою Президента України. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ Про присвоєння почесних звань України учасникам будівництва першої черги Дніпропетровського метрополітену. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ Міжнародний Орден Святого Станіслава - Фотогалерея. ioss.org.ua. Архів оригіналу за 11 лютого 2022. Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №336/2016. Офіційне інтернет-представництво Президента України (ua) . Архів оригіналу за 7 жовтня 2020. Процитовано 11 лютого 2022.
- О. М. Губина, В. В. Головко. Пустовойтенко Валерій Павлович [Архівовано 25 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 62. — ISBN 978-966-00-1290-5.
- Л. В. Губерський. Пустовойтенко Валерій Павлович // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.: Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.: Знання України, 2004 — Т.2 — 812 с. ISBN 966-316-045-4
- В. Головко. Пустовойтенко Валерій Павлович // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — С. 614 ISBN 978-966-611-818-2
- Пустовойтенко [Архівовано 24 жовтня 2020 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2003. — Т. 5 : П — С. — 736 с. — ISBN 966-7492-05-2.
- В. П. Пустовойтенко — біографія [Архівовано 19 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Політична Україна сьогодні [Архівовано 7 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- Політика і культура